44 Aborrfiskar. 
vid taggstrålens bas ett hål, genom hvilket går ett ringformigt 
utskott från det tillhörande mellantaggbenet, enligt hvad redan 
ofvan sid. 30 blifvit anfördt, så att desse strålar således äro 
fastläste vid de sist nämnda benen. Desse strålars böjning fram- 
åt är 1 allmänhet begränsad, så ått de icke i denna rigtning 
utan våld kunna läggas ned till ryggen, men deremot kunna de 
vanligen med största lätthet vid böjningen bakät läggas ned 
uti en mer eller mindre märkbar långsgående fördjupning i rygg- 
kanten. 
Enligt den här bifogade synoptiska tabellen indela vi denna 
kohorts skandinaviska arter i 13 familjer, bland hvilka vi i öfver- 
ensstämmelse med de af G. Cuvier framställda åsigterna ställa 
aborrfamiljen främst, såsom omfattande de högst utbildade tagg- 
feningarne, och upptaga deremot bergfiskarnes familj (Labride) 
sist, ej derför att de skulle vara lägre utbildade taggfeningar 
än alla de andre af denna kohort, utan derför att de genom be- 
skaffenheten af deras undre svalgben bilda en grupp, som skiljer 
sig från alla de andra familjerna, men denne karakter är ej af 
den betydenhet, att den kan berättiga till att uppställa dem så- 
som en egen kohort, då åtskilliga öfvergångar i detta afseende 
förefinnas både inom denna och inom den följande kohorten. Det 
förtjenar också anmärkas, att G. Cuvier (Regne animal) ställt 
denna familj näst den sista inom hans ordning ”Acanthoptéry- 
giens”, 
l:sta Familjen PERCIDA, G. Cuvier. 1829. 
(Percoides, G. CUVIER; le Regne Anim. nouv. édit. T. II, pag. 131. 1829). 
Aborrfiskar. 
Kroppen stundom kortare och stundom mera långsträckt, 
täckt med väl utbildade och kamformigt eller eller rättare ra- 
diärt inskurna eller tandade och fårade och sträfva fjäll (cte- 
noid-fjäll). Munöppningen temligen stor eller stor. Ögonen 
laterala. Alla eller en del af gällocksbenen taggbeväpnade 
eller tandade. Tänder på mellankäksbenen, underkäken, plog- 
benet, och merendels äfven på gombenen. Infraorbitalbenen 
icke fästade vid förlocket. Gälhinnans strålar 6 eller 7. Den 
taggstråliga ryggfenan, om 2:ne ryggfenor förefinnas, eller den 
taggstråliga afdelningen af den, om blott 1 finnes, temligen stor. 
