Aborren. 47 
tionsvis något mindre hufvud. ”Tjockleken, som i mån af köns- 
delarnes uppsvällning eller af den slukade födans mängd i ännu 
högre grad är vexlande än höjden, utgör stundom ungefär hälften 
och stundom en mindre del af höjden. Ögonen äro temligen 
stora, och längden af ögonhålan innehålles hos äldre 5 till 6 
gånger i afståndet mellan nosspetsen och spetsen af gällockets 
tagg, och är hos äldre något större än hälften af pannans eller 
interorbitalfältets bredd, och hos yngre ungefär lika med denna 
bredd. Nosen är trubbig och gapet terligen stort, med något 
uppstigande munspringa, som upptill endast begränsas af mellan- 
käksbenen, bakom hvilka öfverkäksbenens bakre, brede och tvärt 
afhuggne ände sträcker sig ungefär midt under ögonen. Fjäll 
förefinnas på hufvudets sidor bakom ögonen, der de sträcka sig 
ned” ungefär i jemnhöjd med öfre kanten af öfverkäksbenen, på 
öfre delen af gällocken och på underlocken. Den bakre näs- 
borran har sitt läge temligen nära ofvan den främre orbital- 
vinkeln, och den främre, som är mindre, ett stycke der framom. 
Det främsta infraorbitalbenet har å yttre sidan radiära slem- 
kanaler, och sträcker sig med sin bakre ände nästan midt under 
ögat, och har der å undre kanten en del skarpa bakåt riktade såg- 
tänder. — Förlocket har formen af en vinkelhake med afrundad vin- 
kel, och är upptill tillspetsadt och i bakre kanten fint sågtandadt. 
Vid den afrundade vinkeln och å undre kanten har det omkring 
7 (6—9) gröfre radiära taggar, af hvilka de fleste hos de äldre 
och hos de yngre blott de bakre hafva 2 till fyra spetsar. 
Gällocket eller locket är triungulärt, med svagt antydda radiära 
strimmor å yttre sidan, och med en stark afsats i öfre kanten, 
bakom hvilken denne kant utlöper i en stark bakåt riktad tagg. 
Nedanför denne tagg förefinnes stundom hos äldre individer en 
helt liten tagg i gällockets bakre kant. — Underiocket, som är 
aflångt, är i bakre kanten serdeles fint tandadt. Äfven mellan- 
locket, som är elliptiskt, är i undre kanten fint tandadt. Gäl- 
springan är mycket stor, börjar i jemnhöjd med den rygg å 
hufvudet, som bildas af os pteroticwm, och sträcker sig nedåt 
och framåt nästan till midten af underkäkens längd. Gälnäset 
mellan båda gälkaviteterna (”isthmus inter cavitates branchiales”) 
är smalt, isynnerhet framtill. Gällinnans strålar äro 7, och 
bilda 2:ne grupper, af hvilka den bakre räknar 4. Små kard- 
lika tänder på mellankäksbenen, plogbenets främre ände (der de 
bilda ett halfmånformigt fält), gombenen, i allmänhet främre 
