Aborren. di 
vanligt baktill en svart fläck; fenorna för öfrigt rödaktiga, och 
bukfenorna röda. Ett exemplar af denna varietet, af 81/, tums 
vkm. längd, har erhållits vid Eskilstuna, och har blifvit beskrif- 
vet af C. J. Sunpevanr !). Ett annat dylikt exemplar hade en- 
ligt densamme förut erhållits till Kongl. Riksmuseum från sjön 
Regnan i norra Östergötland, och båda kunna betraktas såsom 
individuella varieteter. A. W. Mann?) har nyligen beskrifvit 
ett nära liknande exemplar af samma varietet från trakten af 
Göteborg. Detta hade undre kroppsdelarne hvita med rosenröd 
anstrykning; hufvudet på sidorna messingsfärgadt och ofvan svart- 
aktigt; ryggen gröngul, med brungröna fjellkanter; kroppssidorna 
skönt guldgula, med ett par högst otydliga mörkare tvärbälten; 
buk- och analfenorna samt nedre kanten af stjertfenan cinnober- 
röda; de öfriga fenorna grårödaktiga med svartaktig skuggning. 
Totallängden 400 mill. eller 1 fot 3!/, tum decim. m. — En 
annan, såsom det tyckes, närstående citrongul färgvarietet anföres 
af C. Tu. v. SieBonp?). Hos denna är den citrongula färgen 
isynnerhet märkbar på den eljelst hvitaktiga buksidan. 
I afseende på skelettet: Kotornas antal 41 till 42. Då, en- 
ligt hvad ofvan pag. 26 blifvit anfördt, bålens kotor kännas från 
stjertens derigenom att de icke äro försedda med sluten hemal- 
båge, såsom de sednare, äro af det uppgifna antalet 19 bålkotor 
och 22 eller någon gång 23 stjertkotor. Af dessa sednare an- 
tyda de 2 till 3 första en öfvergång till bålkotorna derigenom 
att parapophyserne på yttre sidorna af de här mer eller mindre 
långt från hvarandre skilde sidodelarne af de klykformige he- 
maltaggarne nedskjuta med mer eller mindre långa spetsar eller 
spetsiga utskott, som motsvara de från hvarandre skilde spet- 
sarne af de föregående parapophyserne på bålkotorna. — Kraniet 
är af en tjock. pyramidal form, så att hos äldre dess störste 
höjd öfver basioccipital- och supraoccipital-benen innehålles föga 
mera än 2;ne gånger i dess längd, och dess största bredd öfver 
0. pterotica innehålles ungefär 2:ne gånger i den sednare. Supra- 
occipitalbenet, som med sin vertikala tunna skifva sträcker sig 
ned nära nackhålet, går längre tillbaka än o. epotica. Dessa 
sednares öfre horisontella skifva är bakåt kort och nästan tvärt 
1) Öfvers. af Kongl. Vet. Akad:s Förh. 1851 (tr. 1852), pag. 155. 
2) Göteborgs och Bohusläns Fauna; Ryggradsdjaren, pag. 377. 1877. 
3) Die Sisswasserfische von Mitteleuropa, pag. 48. 
