Gersen. 67 
Acerina vulgaris, HECKEL & KNER: Die Siässwasserfische der Östreich. Mo- 
narchie, pag. 19. — 1858. 
5 cernua, ÅA. GÖUNTHER: Uatal. o. the Fish. in the Brit. Mus. vol. I, 
pag. 72. — 1859. 
& C. Th. E. v. SIEBOLD: Die Sisswasserfische von Mittel- 
Europa, pag. 58. — 1863. 
På Svenska dessutom Snorgers, Kullbas, Grålänning och Hork. — På 
Norska Horr. 
Beskr. Gersen är en mindre fisk, som hos oss knappt 
öfverstiger en längd af 67/,, tum. decm. "Till kroppsformen 
liknar den aborren, och är undersätsig, och med ryggens öfre 
profilkontur starkt bågböjd (isynnerhet hos gamla och stora 
exemplar), liksom hos den. Dock är ryggen upptill emot rygg- 
fenans bas mera hoptryckt. Å ett 3, t d. m. långt exemplar 
innehålles kroppens störste höjd, som är belägen ungefär öfver 
bukfenornas bas eller ock öfver midten af buken, 4!/, gånger 
i totallängden. Längden af hufvudet är större äp kroppshöj- 
den, och innehålles ej fyra gånger i totallängden. Hos mindre 
exemplar innehålles höjden ungef. 5 gånger, och hufvudets 
längd ungef. 3?/, gånger i totallängden. Anus ligger föga när- 
mare stjertfenans än nosens spets. Hufvudet af denne fisk skil- 
jes lätt från aborrens dels genom de stora slemgroparne, som 
på dess sidor och undertill bilda reguliera rader, och dels ge- 
nom formen. Långs midten af pannan går en djup ränna, och 
nosen är starkt kullrig, gapet litet, så att öfverkäksbenets bakre 
ände har sitt läge långt framom ögat, och den öfre käken stär 
något längre fram än den undre. Af slemgropar förefinnes en 
böjd rad af 83—9 långs undre och bakre kanterne af.o. infraor- 
bitalia, och ofvan den främste af desse är på det främsta o. 
infraorbitale dessutom en sådan. Från spetsen af hvardera un- 
derkäkshalfvan å dess undre sida och bakåt öfver undre och 
bakre delarne af förlocket förefinnas 9 sådane, utan inberäkning 
af en mycket liten, som sitter på hvardera sidan af underkäks- 
grenarnes förening. På öfre sidan af nosen ofvan näsborrarne 
äro ett par, och på främre delen af pannan ett annat par dy- 
like, hvilka alla äro säte för en ymnig slemafsöndring. Ögon- 
hålans longitudinelle diameter är betydligt större än pannans 
bredd, men deremot mindre än afståndet mellan ögonhålan och 
nosspetsen, hvilken är trubbig och afrundad. Nämnde diameter 
innehålles ungef. 4 gånger i hufvudets längd, och utvisar, att 
ögonen äro stora. Äfven den vertikale diametern af ögonhålan 
