76 Beryxfiskar. 
I. Slägtet Beryx, G. Cuvier 1829. 
Nosen kort, och munspringan starkt uppstigande. Ögonen 
mycket stora. Tänder både på käkarne, plogbenet och gom- 
benen. Gälhinnans strålar i ailmänhet 8. Förlocket och mellan- 
locket tandade. 1 ryggfena, hvars främre taggstrålige afdelning 
är kort. Bukfenorna med 7 eller flere strålar. Analfenan med 
4 taggstrålar.  Stjertfenan djupt klufven, och dess öfre och 
undre basalstrålar äro taggstrålar. Fjällen hårda, medelmåt- 
tiga eller stora samt baktill sträfva. 
Åtminstone 5—56 arter från Nordsjön, Atlantiske Oceanen, 
Indiske Oceanen, Japans och Australiens haf äro kända. 
1. Beryx borealis, M. v. DögEs & .I KOoren. 
Nordiske Beryzxen. 
Den störste höjden, som är belägen vid ryggfenans början, 
innehålles ungefär 2'/, till 2?/, gånger i totallängden, och huf- 
vudets längd innehålles ungefär 1Y/, ggr eller något mera i 
kroppshöjden. Gällocket obeväpnadt, blott med en trubbig vinkel 
baktill. Stjertfenans mjuke strålar 20. 
Rf. 4+18-—19; af. 4-F27—29; brf. 16; bf. 1410; stjf. 5 
-H20-H4. 
Beryx borealis, M. Vv. DUBEN & I. KOREN: Ichthyologiska Bidrag; K. Vet. 
Akad:s Handl. 1844, pag. 35, tab. II, fig. 1—2. — 1846. 
: S. NILSSON: Skand. Fauna. Fiskarne, pag. 37. — 1855. 
5; ROBERT COLLETT: Norges Fiske; Norska Vidensk. Selsk:s 
Forh. 1874, Tillegsh. —- 1875. 
Anm. Sedan utom det af de ofvan nämnde författarne beskrifna 
exemplaret af denna art ännu 2:ne andra större exemplar af den samma er- 
hållits, och man derigenom fått tillfälle att erfara de förändringar, som den 
till följd af åldern och möjligen äfven till följd af könet undergår, och 
sedan man genom LowE') och äfven till en del genom BARKER-WEBB & 
BERTHELOT ?) erhållit något bättre kännedom om Beryx decudactylus, CUVIER 
& VALENCIENNES ?), hvilken af desse sednare författare endast blifvit beskrifven 
efter ett torkadt exemplar, har det visat sig; att dessa båda arter stå hvarandra 
1) Annals of Natural History etc. vol. IV, 1840, pag. 406. 
2) Histoire naturelle des Tles Canaries, T. 2, deuxieme Partie, conten. 
la Zoologie, pag. 13. pl. 4. — 1836—1844. Beskrifningen är äfven här 
gjord af VALENCIENNES, och liksom förra gången grundar den sig äfven här 
endast på ett torkadt exemplar, ehuru i bättre tillstånd än det förra. Den 
är derföre mindre tillförlitlig är den af LowE meddelade. 
3) Hist. nat. des Poissons, T. III, pag. 222. 
