88 Fjärsingfiskar. 
genom Brerrer!) erhållit känneäom om den med dessa taggar 
förbundne giftapparaten, och läkare haft tillfälle”) att göra iakt- 
tagelser å giftets verkningar, har det till full evidens blifvit 
ådagalagdt, att fjärsingens sting äro giftiga, och att de kunna 
förorsaka svåra plågor i förening med mer eller mindre vid- 
sträckt svullnad, och således till en viss grad kunna vara far- 
liga.  Verkningarna af dem äro emellertid betydligt vexlande, 
och äro långt ifrån alltid lika svåra, detta utan tvifvel dels be- 
roende på qvantiteten af det gift, som genom stinget kommer 
in i blodmassan, och dels på den stuckna personens receptivitet 
för det samma. Prof. ScHmoTt (anf. st. pag, 18) antager dock, 
att i allmänhet dessa verkningar blifvit öfverdrifna, då man jem- 
fört dem med sådana af ormbett, och att de med mera fog 
kunna jemföras med. verkningarna af sting af bi eller getingar. 
Det i Skandin. Fauna, Fiskarne, pag. 45 anförda fallet, då en- 
ligt Provincialläkaren RartzzY's embetsrapport till K. Sundhets- 
Kollegium år 1832 en 55 års gammal storväxt karl, som af en 
fjärsing blifvit stucken i långfingret, måste under svåra lidanden 
till följd af detta sting tillbringa en hel månad å sjukhuset, 
innan han till helsan hann att blifva äterstäld, bör utan tvifvel 
betraktas såsom ett undantagsfall. — Uti Proceedings of the 
Zoological Society of London för år 1864, pag. 155, har A. 
GösrEer beskrifvit en ännu mera utbildad, för giftiga sting lämpad 
apparat hos en exotisk fisk, Thalassophryne reticulata, GöÖNJHER, 
från Guatemala, och af familjen Batrachide. Hos denne fisk 
är gällocket mycket smalt och rörligt samt försedt med en lång 
och spetsig tagg, som, liksom de giftige ormarnes gifttänder, 
har en sluten kanal inuti och en öppning vid spetsen och en 
D:o vid basen, hvilken senare står i förbindelse med en der in- 
till belägen säckformig giftreservoir. Denne apparat är således 
mycket liknande nämnde ormars giftapparat. På ryggen har 
samme fisk 4 taggstrålar, som äro bildade på samma sätt, som 
operkulartaggen, d. v. s. hafva en kanal inuti och en öppning 
vid basen och en D:0o vid spetsen, och den förre stående i för- 
bindelse med en säck, som tjenar såsom giftreservoir, till hvilken 
1) Proceed. of the Literary and Philosophical Society of Liverpool, 
N:o 5, 1849, pag. 156. j 
2) Doktor C. CEDERSTRÖM: "Om fjärsingens stygn"; Hygiea, Bd. 35, 
1873, pag. 83; samt derjemte de af Prof. ScHMIDT företagna inympningar 
af dess gift på kaniner och grodor. 
