Lille Kungsfisken eller Lysueren. 101 
inom moderns kropp. — Dess kött är såsom kokt krithvitt, och 
den är en 1 hög grad välsmakande fisk, samt anses för att vara 
en bland de läckraste afalla dem, som fångas vid Norges vestra 
kuster. Den fångas vanligen med handsnöre eller ock med så 
kallad backe eller långref, men stundom, der den är ymnig, 
tages den, såsom redan blifvit anfördt, ätven med nät. Till agn 
begagnas småfisk, vanligen småsej. 
2. NSebastes viviparus, ”H. KRrRÖYER. 
Lille Kungsfisken eller Lysueren 
Af förlockets undre taggar är den främste så väl som 
de andre rigtad något bakåt. Ryggfenans mjuke strålar 12 
till 14, vanligen 13, och analfenans D:o 6 till 7, vanligen 71). 
Underkäken framtill trubbspetsig. Pannans minsta bredd inne- 
hålles 1/5 gånger eller mera i ögonens vertikale diameter. 
ÅAfståndet mellan orbita och främre spetsen af underkäken, då 
munnen är sluten, är lika med eller mindre än orbitas longi- 
tudinelle diameter. Af taggarne i undre kanten af det främsta 
infraorbitalbenet är äfven den främste rigtad bakåt. Färgen 
ej så röd som förras, för öfrigt omvexlande: ofvan stundom 
gulrödaktig, stundom grårödaktig, stundom gulgrönaktig eller 
t. 0. m. brunaktig och under hvitaktig, alltid med åtminstone 
en tydlig fläck på gällocket, och merendels med brunaktige tvär- 
gående fläckar på ryggen. 
NfSgSEprE 14 af; bif 17—182); bf 1-5; 
stjf. 12. 
Sebastes viviparus, H. KRÖYER: Naturhist. Tidskr. 2:den Reekke, Bd. I, pag. 
275. — 1844—1845. 
å C. U. EKSTRÖM & W. v. WRIGHT: Skandinaviens Fiskar, 
9I:de häft. pag. 197, pl. 49. — 1846.?) 
5 / H. KRÖYER: Danmarks Fiske, Tilleg og Rettelser till 
1:ste Del, pag. 585. — 1853. 
1) Siste strålen i rygg- och analfenorna företer naturligtvis samma 
förhållande som hos föregående arten. 
2) Vanligen 18. 
3) På planchen, som sannolikt blifvit tryckt innan KRÖYERS beskrif- 
ning utkom, har den fått namnet Sebastes regulus, hvilket antyder, att EK- 
STRÖM redan före KRÖYER hade iakttagit dess egenskap af egen art. 
