Blåmunte Kungsfisken. 107 
i Christianias närhet. Enligt Konservator KorrtHorF (muntligen) fås 
den i trakten af Fiskebäckskil i Bohuslän endast under vintren, och 
på ett djup af 50—60 famnar. OC. U. Exström uppgifver, att den i 
Bohusläns skärgård träffas sparsamt äfven under April, Maj, Juni 
och Juli månader. Den fångas vanligen med krok och handsnöre, 
och då flera exemplar kunna erhållas på samma ställe, är det 
antagligt, att den liksom den föregående går i stim, och då den 
enligt Marm stundom 1 Bohuslän kallas Bergaborr, antyder detta, 
att den gerna håller sig på bergbotten. Den torde emellertid 
icke kunna betraktas såsom en pelagisk fisk, och skiljer sig i 
detta afseende från den föregående. Enligt Marm yuglar den i 
Bohuslän vanligen i Maj. Enligt Krörvers och våra egna iakt- 
tagelser träffas den vid Norges vestkust ynglande i slutet af 
Juni och i Juli månader, och R. Cornrerrt har iakttagit den yng- 
lande vid Christiania och Stavanger ännu 1 Augusti. Då yngeln 
lemnar ägget, har den en längd af mellan 4 och 5 millim 1) 
och har den hos fiskungar vanliga embryonala fenbildningen. R. 
Corretr har beräknat romkornens eller äggens antal hos ett 
medelstort exemplar till 18 000, således betydligt mindre än hos 
förra arten. — Den lefver af samma slags födoämnen, som föregå- 
ende, men anses ej fullt så smaklig som den. 
3. Nebastes dactylopterus, (Dr ca RocHE). 
Blåmunte Kungsfisken eller Blåkäften, 
Underkiäken räcker föga eller icke framom den öfre. BRygg- 
fenans taggstrålar 12, sällan 13. Bröstfenornas nedre strå- 
lar frie till en betydlig del af deras längd, samt med em tjock 
mjuk beklädnad. Pannan djupt konkav, och dess minsta bredd 
hos de äldre ungefär lika med, och hos de yngre mindre än 
1, af ögats vertikale diameter. Svalget och munnen svart- 
aktiga eller svartblå. Färgen Vifligt röd, på buken hvitröd. 
Simblåsa saknas. | 
Bf. 12 (sällan 13)4+12—13; af. 3--4—05; brf. 19—20, d. 
VERS EST ES NNE TED stjö. 1l--19.2)] 
1) MALM uppgifver deras längd till 3 millim. Ofvan uppgifna längd 
hafva vi sjelfve iakttagit. 
2) Den siste strålen i rygg- och analfenorna är dubbel, och sist nämnda 
fena har vanligen 5 mjuke strålar. Bröstfenorna vanligen med 11 strålar i 
öfre afdelningen, och alltid med 8 i den undre. Sjertfenan har ofvan 5—6 
och nedan 3—4 ofullständige strålar. Vv. DUBEN och KOREN uppgifva, att 
