Grentaggig Ulk. 121 
tvär med afrundade hörn, och har 9 fullständige och tvåklufne, 
och å hvardera sidan 2 till 3 ofullständige strålar. — Amis, 
bakom hvilken hos hanen är en lång genitalpapill, är hos de 
äldre något närmare intill nosspetsen än intill stjertfenans bas, 
och hos de yngre motsatsen. — Sidolinien, som hos de äldre 
har omkring 45— 50 mjuka öppningar, företer strax bakom slutet 
af 2:dra ryggfenan en liten böjning nedåt. — Färgen ofvan 
samt på öfre delarne af hufvudets och kroppens sidor är svart- 
aktig, eller stundom hos äldre honor något ljusare, brunaktig 
eller svartbrunaktig, samt undertill hvit, och denne senare färg 
bildar på sidorna af kroppen ingående bugter och baktill stun- 
dom fläckar i den mörke färgen. Vid bakre sidan af bröstfe- 
nornas bas, och der bakom långs gränsen mellan bukens hvite 
och ryggsidans mörke färg, är färgen stundom särdeles mörkt 
svartaktig. Ryggfenorna ha hvitaktiga och svartaktiga eller 
svartbrunaktiga band. Bröstfenorna äro gulhvitaktiga eller möj- 
ligen i friskare tillstånd gulaktiga med svartaktiga fläckar på 
fenstrålarne, bildande tvärband, då dessa fenor hopläggas. Buk- 
och analfenorna gulhvitaktiga. MHanarne, liksom de af slägtet 
Cottus, äro utmärkte genom något högre färger samt genom 
hvite fläckar på bakre sidan af bröstfenorna samt på bukfenorna. 
Den är en högnordisk art, som icke förekommer vid någon 
Svensk kust, och vid Norge endast har erhållits vid dess nord- 
ligaste kuster. Vester om Nordkap har den enligt R. Corretr 
icke hittills erhållits sydligare än i trakten af Hammerfest, der 
enligt MALMGREN & Corzett ett par exemplar blifvit tillvaratagna. 
Öster om Nordkap förekommer den enligt Conrerr talrik i Va- 
rangerfjorden, der den 1856 först blef iakttagen af de Finske 
naturforskarne E. NyrAnper & M. Gapp, enligt hvad som anföres 
af Marmeren, och längre österut blef den af oss tagen 1848 vid 
Schuretskaja vid kusten af Kola-Halfön ungefär midt emellan 
Kola och Hvita Hafvet. Den har enligt Krörer och MALMGREN 
anträftats vid Spetsbergen, och skall der enligt den senare i 
synnerhet vara allmän vid vestra kusten. Den förefinnes äfven 
vid Island och Novaja Semlja. Sannolikt förekommer den långs 
norra kusten af Asien, emedan de af Parras och Cuvier & VALEN- 
CIENNES beskrifne CO. pistilliger och CO. ventralis, som erhållits 
vid östra kusten af Kamtschatka, enligt MALMmGreEns & LUTKEN 
tydligen sammanfalla till arten med den. Den har först blifvit 
anträffad vid Grönlad, hvarifrån den beskrefs redan af FABRICIUS 
