Slägtet Cottus. 123 
hinnans strålar i allmänhet 6. Ingen simblåsa. Appendices 
pylorice uti medelmåttigt antal. Könen äro hvarandra mer 
eller mindre olika. Hanarne äro stundom mindre, med något 
mera utbildade fenor, och hafva alltid en mer eller mindre lång 
genitalpapill, samt mer eller mindre från honornas afvikande 
färgteckning. 
Till detta slägte höra 20—30 arter från norra hemisferen, och 
af dem tillhöra 6 vår Skandinaviska fauna. Dessa bilda 2:ne, om 
man så vill, subgeneriske grupper. De äro tröge, men glupske fiskar, 
som hålla sig vid bottnen, der de lurande på sitt rof gömma sig mel- 
lan stenar och tång samt i hålor. De träffas vanligen ej långt från 
stränderna, och kunna i allmänhet ej betraktas såsom djupvattens- 
fiskar. De lefva af fiskar, blötdjur, kräftdjur och maskar. De 
af framl. Prosten C. U. Exström gjorda iakttagelser!) gifva an- 
ledning till den förmodan, att åtminstone hos en eller annan 
art en parning mellan könen eger rum, och att äggen följakt- 
ligen äro befruktade, då de läggas, och de förete således en 
öfvergång från det vanliga till det hos slägtet Sebastes före- 
kommande förhållandet i detta afseende. Hanarne äro färre än 
honorna. Stundom håller hanen vakt vid de lagda äggen. En 
del af hit hörande arter förekomma endast i hafvet, andra både 
i hafvet och i färska vatten, ehuru ett par företrädesvis tillhöra 
de senare. En del för vår fauna främmande arter lefva ute- 
slutande i färskt vatten. Ganska många till denna kategorien 
hörande arter förekomma i Norra Amerika. 
1) K. Vetensk. Akad:s Handlingar 1831, pag. 316, och i ”Skandi- 
naviens Fiskar”. pag. 26. 
