Rötsimpan. 143 
som circumpolar, ehuru man ännu ej med säkerhet känner, om 
den förefinnes vid de nordöstra kusterna af Asien och de nord- 
vestra af N. Amerika. 
Ehuru man stundom erhållit yngre exemplar på 50—100 
famnars djup, håller den sig dock i allmänhet i grundt vatten 
på 1 till 10 å 12 famn. djup, och älskar företrädesvis stenig 
och tångbevuxen botten. Uti ”Skandinaviens Fiskar”, pag. 25 
anföres, att den till en viss grad är migratorisk, och flyttar 
från en trakt till en annan, och således kan för ett helt decen- 
nium eller än längre tid försvinna från ett ställe, der den un- 
der några år förefunnits 1 betydlig mängd. Den tillhör ute- 
slutande hafvet, och håller sig ständigt vid bottnen samt före- 
kommer spridd eller enslig, med undantag af romläggningstiden, 
och är föga rörlig, samt ligger under dagen vanligen stilla uti 
någon håla mellan stenarne, lurande på rof. Den är mycket 
glupsk, och föga skygg, och derföre händer det ofta, att, då nå- 
gon blifvit fångad på krok och åter utsläppt i hafvet, den samme 
strax derefter återigen tager på kroken och låter ånyo fånga 
sig, äfven om en del af en fena första gången blifvit afklippt, 
för att märka den. Dess föda består, liksom de föregåendes, af 
mindre fiskar blötdjur, kräftdjur och maskar. Uti ”Skandina- 
viens Fiskar” omnämnes, att i magen hos en rötsimpa af 9 tums 
(vkm.) längd blifvit funne 3:ne mörtar af nära 4 tums längd 
hvardera. Å samma ställe uppgifves, att den ej fortplantar sig 
förr än den ernätt en längd af 6 tum vkm., och att fortplant- 
ningen eller romläggningen inträffar 1 December månad. G. OC. 
CeEDErRsTRÖM !) uppgifver, att dess romläggning inträffar i Maj 
månad, hvilken uppgift på grund af de meddelanden, som vi 
derom erhållit från Roslagens skärgård, förefaller oss mera till- 
förlitlig. Uti Göteborgs och Bohusläns Fauna, pag. 389, har 
Mann anfört, att han i Bohuslän erhållit uppgift derom att den 
derstädes leker i Maj månad. Enligt hvad som uppgifves i 
”Skandinaviens Fiskar” gå honorna under romläggningen när- 
mare upp emot stranden än hanarne, som högst sällan träffas 
på romläggningsstället, och häraf drages den slutsatsen, att rom- 
men är befruktad redan innan den lägges, och att således en 
föregående parning mellan könen egt rum. +De hos hanarne be- 
fintlige taggarne på en del af bröst- och bukfenornas strålar 
1) ”Fiskodling och Sveriges Fiskerier”, pag. 231. 
