146 : Simpfiskar. 
utan afseende på kön eller ålder, med undantag deraf, att myc- 
ket små individer ha dem föga utbildade. I allmänhet är det 
främsta paret mest utbildadt, och stundom äro desse hos me- 
delstora exemplar så starkt utbildade, att de fått utseendet af 
sferiske gulaktige ruggige svampar, som nästan beröra hvaran- 
dre. Det bakersta parets knölar äro någon gång rudimentära. 
Supraorbitalkanterne äro föga uppstående och pannan dem emel- 
lan nästan plan. Dennas minsta bredd är hos honan ungefär 
lika med och hos hanen väl så stor som ögats vertikale diame- 
ter. Utanför och bakom de bakre hjessknölarne och ofvan gäl- 
springorna finnas ofta en eller ett par mindre uppstående rug- 
gige knölar, som hafva sitt läge på posttemporal- och supra- 
clavicularbenen. -Nosens längd eller afståndet mellan ögonhå- 
lan och nosspetsen är större än ögonhålans longitudinelle dia- 
meter.  Öfverkäken når något litet längre fram än den undre. 
Öfverkäksbenet räcker obetydligt bakom bakre orbitalkanten. 
De å förlocket, infraorbitalbenen och underkäken befintlige store 
groparne äro tydligast på infraorbitalbenen. Det 3:dje af dessa ben 
har för öfrigt ungefär samma form som hos föregående art, och 
är starkt fästadt vid förlocket. Hvartdera os nasale har en 
skarp och stundom i spetsen inskuren tagg. Gapet är stort, 
liksom hos föregående, och dess bredd är ungefär lika med hälf- 
ten af hufvudets längd. Ögats longitudinelle diameter inne- 
hålles ungefär 5 gånger i hufvudets längd. — Förlocket har i 
bakre och undre kanterne 4 taggar, af hvilka den nederste all- 
tid och stundom äfven den nästintill varande är dold i huden, 
och den öfverste, som är rigtad uppåt och bakåt, är längst, men 
dock icke räckande till bakre kanten af underlocket eller till 
spetsen af gällockstaggen. Ofta äro de båda öfverste af desse taggar 
i spetsen grenige. — Gällocket är beväpnadt med en stark tagg, 
som dock icke räcker till kanten af det här mjuka uwnderlocket. 
Detta har nedtill i bakre kanten en större och ofta äfven en mindre 
tagg, hvilka stundom i spetsen äro delade. — Mellanlocket, som är 
litet och smalt, slutar baktill uti en mer eller mindre lång tagg, 
som med sin spets ligger nära intill den nederste taggen å under- 
locket. — Gällunnans strålar äro till antalet vexlande mellan 5 
och 7, dock vanligen 6. Båda gälhinnorna äro förenade under 
gälnäset, och bilda der en gemensam fri kant. — Tänderna 
äro lika dem hos föregående, men det transversella fältet på 
främre änden af plogbenet är i främre kanten afrundadt. — 1:sta 
