148 Simpfiskar. 
ojemnheter, som de, hvilka förekomma hos föregående art, men 
hakom hufvudet är kroppens hud försedd med månge flere och 
större sträfve eller taggige benknölar än hos den. Desse ben- 
knölar bilda i allmänhet en långsgående rad å hvardera sidan 
af ryggen, och hos hanarne, bemärkes stundom under hvardera 
af dessa rader ännu en sådan. På den bakre kroppsafdelningen 
eller stjerten förefinnas både ofvan och under sidolinien dess- 
utom en mängd andre dylike benknölar, hvilka dock icke bilda 
några reguliera rader. — BSidolinien, som ligger närmare rygg- 
än buksidan, slutar mer eller mindre långt framom stjertfenans 
bas, och stundom t. o. m. under slutet af 2:dra ryggfenan. Den 
är för det mesta rät, men då den slutar nära stjertfenan, före- 
ter den vanligen en liten sänkning under midten af afståndet 
mellan 2:dra ryggfenan och stjertfenan. Den har 35—40 kon- 
vexa och i främre och bakre ändarne inskurna benskifvor, men 
saknar helt och hållet taggbeväpning, ehuru de nämnda ben- 
skifvornas bakre kanter göra motstånd, då man bakifrån stryker 
långsåt den samma. Äfven hos denne förefinnas, åtminstone vid 
främre delen, små porer ofvan och under sidolinien förutom 
de, som egentligen tillhöra den senare, men de tyckas vara min- 
dre reguliera än hos föregående arten. — Färgen är i allmän- 
het dunklare och ej så lysande, som den stundom är hos före- 
gående art. Öfre delen af hufvudet och ryggen äro mörkt grå- 
bruna eller ock stundom svartaktigt olivbruna, och buken hos 
honan hvit och hos hanen ljust gulbrunaktig med någon mes- 
singsglans. Undre sidan af hufvudet och stjertafdelningen är 
merendels något mörkare, gråhvitaktig. Ryggens mörke färg 
öfvergår så småningom på kroppssidorna i undre sidans ljuse 
D:o. Rygg- bröst- och stjertfenorna, som äro mer eller mindre 
mörkt svartbrunaktiga eller svartgråaktiga, förete stundom lju- 
sare grågulaktiga fläckar, som bilda afbrutna mer eller mindre 
tydliga tvärband. Stundom är färgen på ryggen ljusare, oliv- 
brunaktig, och då synas stundom flera (stundom 6—7) i syn- 
nerhet på stjertafdelningen tydliga mörkare tvärband. Hanen 
har på bröstfenorna, dels närmare deras bas och dels vid deras 
spets, ovale hvite fläckar, samt ofta några mer eller mindre tyd- 
lige svartaktige och hvite sådane på bukfenorna. Hos honan 
hafva dessa bukens hvite färg, men äro stundom skuggade af 
svartgrått på fenhinnan. Analfenan är vid basen hvitaktig, och 
emot yttre kanten mer eller mindre mörkt svartgråaktig eller 
