156 Simpfiskar. 
den dock ruggig eller granulerad af särdeles små hudknölar"). 
ÅA yttre sidan af öfverkäksbenets bakre ände är en liten hud- 
papill. — Sidolinien, som ligger närmare ryggkanten, är rät, 
och fortsättes till stjertfenans bas, samt har 30 till 32 på yttre 
sidan mer. eller mindre tydligen kölade och småtaggige hben- 
knölar, och den å de samme befintlige kölen slutar baktill med 
en något större tagg, så att, då man stryker bakifrån å sido- 
linien, denna kännes taggig. Långt tillbaka, under slutet af 
den 2:dra ryggfenan och derifrån till stjertfenans bas är dock 
sidolinien obeväpnad. — Färgen är mycket omvexlande: stun- 
dom mörkare och stundom ljusare. I allmänhet har den mer 
eller mindre tydlige fläckar och band af mörkare färg på ryg- 
gen, öfre kroppssidorna och fenorna, samt är hvit eller gulhvit 
på buksidan. Den allmänne färgen ofvan är olivgvrönaktig eller 
stundom - olivbrunaktig. På denne synas svartbrunaktige eller 
svartgrönaktige eller mörkt olivbrunaktige fläckar, som bilda 
2—4 tvärband på ryggen. Fenstrålarne, dock merendels med 
undantag af 1:sta ryggfenans, hafva äfven dylike mörke fläckar, 
som bilda afbrutna band. Någon gång har jag hos en äldre 
hane iakttagit på öfre kroppssidan en mera enfärgad, ljust oliv- 
brunaktig färg, med otydliga mörkare tvärband på ryggen och 
på fenorna. Båda ryggfenorna.-hafva hvardera ett par svarte fläckar, 
och en stor svart fläck förefinnnes vid spetsen af hvardera bröst- 
fenan. Hos en yngre lefvande hane iakttog jag följande färg- 
teckning: Ofvan och på sidorna rostbrun med rostbruna flam- 
mor på kroppssidorna nedtill, och en rad hvite fläckar å hvar- 
dera af dem, hvilka fläckar baktill äro större och vertikale, 
och å undre sidan af stjerten framom stjertfenan samman- 
löpa och bilda en större fläck, som sträcker sig till analfenan. 
Under hakan och strupen små hvite fläckar. Under fortplant- 
ningstiden äro färgerne mera lysande, och enligt hvad derom 
anföres i ”Skandinaviens Fiskar” har hanen på öfre sidan af 
hufvudet bland den mörkt olivbruna marmoreringen blågröne 
fläckar, och på hufvudets undre sida guldgula figurer, blandade 
med hvitblå eller perlfärgade fläckar. De mörka tvärbanden 
ofvan hafva en smal perlfärgad rand. Buken upp på halfva 
1) Af A. V. MALM, som först iakttagit detta förhållande (Göteb:s 
och Bohusl:s Fauna, pag. 389) benämnas dessa ojemnheter i huden ”granul- 
piggar”. De förekomma både enligt honom och enligt R. COLLETT hos 
ungar af 13—15 millim:s längd, men hafva försvunnit, då ungarne ernått 
en längd af 20—30 mill. 
