160 Simpfiskar. 
till 12 strålar. — Analfenan, som jemförelsevis är hög, har 8 
till I strålar. -—— Bröstfenorna äro stora, men tyckas vara sma- 
lare än hos föregående, samt äro något tillspetsade, och nå till- 
baka nästan till analfenan, och hafva 15 strålar, som alla äro 
ledade men enkle. — Bukfenorna, som på långt när icke nå 
till anus, hafva enligt LörKen och enligt vår egen erfarenhet 
blott 1 taggstråle och 2:ne mjuke strålar, och således 1 mjuk 
stråle mindre än hos föregående art. — dStjertfenan har 11 
till 12 fullständige och tvågrenige strålar, samt å hvardera si- 
dan 4 till 6 ofullständige, samt är nästan tvärt afhuggen med 
afrundade hörn. — Sidolinien går, såsom vanligt, närmare rygg- 
kanten, och sträcker sig parallelt med den samt utan sänkning 
under slutet af den 2:dra ryggfenan till midten af stjertfenans 
bas. — Färgen å kroppen är hvitaktig eller möjligen gulhvit- 
tig, med 4 reguliera gråbrunaktiga tvärband. Det bakersta af 
dessa tvärband har sitt läge vid stjertfenans bas, det 2:dra, bak- 
ifrån räknadt, under de 4 bakre strålarne i 2:dra ryggfenan, 
det 3:dje under de 4 främre strålarne i den samma, och det 
4:de, som är bredast, under de 6 främre strålarne i den 1:sta 
ryggfenan; och de 3:ne bakre fortsättas ner under sidolinien 
med aftagande bredd. MHufvudet har kroppens bottenfärg, och 
har ett bredt mörkt tvärband. <Ryggfenorna hafva otydliga 
breda mörkare tvärband, som utgöra fortsättningar af kroppens. 
Stjertfenan har fina mörka tvärstrimmor, och bröstfenorna äro 
beströdda med gråbrune punkter. Analfenan är stundom utan 
och stundom med gråbrune punkter. 
Af denna beskrifning är det tydligt, att den kommer när- 
mast Cottus bubalis, men genom de i diagnosen anförda känne- 
märkena skiljes den dock temligen lätt från denne. 
Hittills hafva, så vidt kändt är, endast några få exemplar 
af denna art erhållits. Corrertts första beskrifning af den samma 
är grundad på 2:ne af G. O. Sars under draggning eller ”skrap- 
ning” på djupt vatten med så kallad bottenskrapa tagna exem- 
plar, af hvilka det ena togs vid Christiansund i Norge i Au- 
gusti 1871, och det andra vid Espev&er ofvanför Stavangerfjor- 
den derstädes i Juli 1873. Sedan har samme författare haft 
tillfälle att undersöka 3:ne andra vid Norge tagna exemplar, af 
hvilka det ena af honom sjelf blifvit taget med bottenskrapa 
på endast 1 famns djup vid södra gränsen af Nordland, och ett 
annat tagits af G. O. Sars vid Fredriksvern i Christianiafjor- 
