Knuorrhanen. Fä 
vudet något lägre, så att dess höjd är ungefär lika med nosens 
längd, då den deremot hos honan är större. Detta gör att stup- 
ningen af nosens öfre profilkontur är starkare hos honan, och 
att hennes form på hufvudet är mindre olik den hos de unge. 
De unge, som af BrocH och Yakrreur blifvit betraktade så- 
som en egen art, och af den förre fått det oriktigt tillämpade 
namnet Trigla cucwlus, och af den senare det af Trigla Blo- 
chi !), utmärka sig, såsom redan blifvit anfördt, genom en afvi- 
kande form på hufvudet, genom proportionsvis större bröst- och 
bukfenor, och genom någon olikhet i knottrigheten på.hudens 
benskifvor och på strålarne i den 1:sta ryggfenan, hvilka stun- 
dom hos dem helt och hållet sakna knottror. Ju mindre un- 
garne äro desto större äro bröst- och bukfenorna i proportion 
till kroppsstorleken. Hos en unge af 30 millim:s längd, som 
vi tagit i början af Augusti vid Norges vestra kust, räcka de 
ett godt stycke bakom början af analfenan. Den har tydlige 
taggige benknölar långs sidolinien, och tillhör derföre med sä- 
kerhet denna arten ?). Bröstfenorna äro svarta och 1:sta rygg- 
fenan har en svart fläck. 
Skelettet. Kraniet är dels utmärkt genom den radiärt knott- 
riga ytan på det fasta kraniets öfre betäckande ben och på in- 
fraorbital- och opercularbenen, och dels genom den starka ut- 
vecklingen af infraorbitalbenen och den fasta föreningen dem 
emellan. OO. exoccipitalia hafva konkave ledknappar. &O. supra- 
occipitale är litet och dess bakre utskott föga utstående, och 
det är ofvan täckt af de med hvarandra förenade hjessbenen, 
hvilket är ett mindre vanligt förhållande. O. posttemporale, 
som har den öfre ytan ruggig på samma sätt som de andra be- 
täckande benen, är temligen stort, triangulärt och med en skarp 
och lång, bakåt utsträckt spets. O. supraclaviculare har deremot 
ingen tagg. O. opisthoticum är litet. O.basisphenoideum sak- 
1) A. V. Manm (Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1870, N:o 7, pag. 
829) har framställt en af honom anställd undersökning i detta afseende, 
och kommit till det resultat, att Irigla Blochiä blott är en ung form af 
Tr. gurnardus. Denna åsigt hade redan förut blifvit utvecklad af PAR- 
NELL och W. THOMPSON (Natural History of Ireland by THOMPSON, vol. IV. 
pag. 15—77. — 1856.) 
2) Vi äro derföre af samma åsigt som R. COLLETT (Christiania Vi- 
densk. Selsk:s Forh. 1879, N:o 1, pag. 15), att MALMS Trigla nigripes är 
en ungform af Trigla gurnardus. 
Lilljeborg, Fiskarne. 
