196 Simpfiskar. 
den bakre kanten och 1 vid dess nedre bakre hörn, och det har 
spår till en 3:dje i dess undre kant. — Gällocket är obeväpnadt. 
— Gälhinnans strålar äro 6. — Tänderna synas vara något 
glesare än hos föregående. — 1:sta ryggfenan, som börjar med 
det 6:te eller 7:de paret af ryggskifvorna, och å hvardera sidan 
har 8 skifvor, har 95 till 7, vanligen 5 till 6, taggstrålar, samt 
har längden betydligt större än höjden. 1:ste strålen är tem- 
ligen lång, men 3:dje och 4:de äro längst. — 2:dra ryggfenan, 
som är långt skild från den 1:sta genom 4 mellanliggande skif- 
par, så att mellanrummet är åtminstone lika med hälften af 
endera ryggfenans längd, har 5 till 8, vanligen 6 till 7, mjuke 
strålar. Den är föga kortare men något högre än den 1:sta 
och har å hvardera sidan 7 benskifvor. — Analfenan, som har 
nästan främre halfdelen framom början af 2:dra ryggfenan och 
slutar föga bakom midten af denna, samt är något högre än 
den, har 6 till 8, vanligen 7, mjuke strålar, samt å hvardera 
sidgn 7 benskifvor. — Bröstfenorna, som äro ungefär af samma 
längd som hufvudet, samt likna dem af föregående, hafva 
14 till 16, vanligen 14 till 15, strålar, som alla äro enkle eller 
icke grenige. — Bukfenorna äro hos honan särdeles korta, så att 
deras längd är föga större än !/, af bröstfenornas, och de hafva 
1 taggstråle och 2:ne mjuke strålar. Taggstrålen är helt kort 
samt starkt förenad med den yttre mjuke strålen, hvilken är 
ungefär af samma längd som den inre. — Stjertfenan, som är 
smal och långsträckt, och hvars längd utgör ungefär 14 af to- 
tallängden, har 9 fullständige och å hvardera sidan 2 till 3 
ofullständige strålar. — Sidolinien är fullständig, och har en- 
ligt Corrett 23 till 25, och enligt Krörer 30 porer. — Färgen 
grågulaktig med 2 till 3 större gråbrune tvärfläckar, som bilda 
antydningar till tvärband. Den förste har sitt läge öfver basen 
af bröstfenorna, den andre öfver slutet af 1:sta ryggfenan och 
den tredje öfver midten af den 2:dra ryggfenan. Mellan dem 
finnas mindre och otydligt begränsade fläckar och skuggningar. 
Fenorna äro ut emot spetsen brunsvarta, och i synnerhet är 
detta förhållandet med bröstfenorna och stjertfenan. Undre 
kroppssidan är grågul och saknar fläckar. På hufvudet är å 
hvardera sidan ett temligen bredt svart streck, som går från 
nosspetsen öfver ögat och förlocket. 
Hanen, som är sällsyntare än honan, skiljer sig från henne 
enligt Cornrett derigenom att den yttre mjuke strålen å hvar- 
