200 Hafsgösfiskar. 
Sciena aquila, CUVIER & VALENCIENNES: Hist. nat. des Poiss. T. V, pag. 
28, pl. 100. — 1830. 
så 3 S. NILSSON: Skandin. Fauna, 4:de delen, Fiskarna, tillägg, 
pag. 756. — 1855. 
3 Å W. YARRELL: History of . Brit. Fishes, 3:rd edit., vol. II, 
pag. 104. — 1859. 
3 A. GUNTHER: OCatal. of the Acanthopt. Fishes etc. vol. II, 
pag. 291. — 1860. 
Beskr. Den är en af våre störste benfiskar, och dess längd 
stiger enligt Cuvier & VALENCIENNES till 6 fot!), och de flesta 
af de exemplar, som erhållas, understiga icke 3 fots längd. Till 
den allmänna kroppsformen liknar den bland våre fiskar mest 
gösen, hvadan det af Nirnsson åt den samme gifna Svenska nam- 
net hafsgös synes oss särdeles lämpligt. Den har en temligen 
långsträckt och hoptryckt kroppsform. Kroppens största höjd, 
vid midten af 1:sta ryggfenan, innehålles mellan 4 och 5 gån- 
ger 1 totallängden, och längden af hufvudet innehålles 4 till 
41/, ggr i nämnda längd. Den är ganska tjock, ehuru ej fullt 
så tjock, som gösen. Sedd från sidan, har den ryggen framtill 
temligen kullrig, och från nacken bildar hufvudets öfre profil- 
kontur en nästan rät framåt mot nosspetsen sluttande linia. 
Nosen är trubbig, och båda käkarne skjuta ungefär lika långt 
fram. Munspringan är ej synnerligen lång, och gapet följakt- 
ligen medelmåttigt, och öfverkäksbenet går tillbaka midt under 
ögat. Afståndet mellan ögat och nosspetsen är 2 till 2'/, ggr 
större än ögats diameter och denne utgör ungefär 1/; af huf- 
vudets längd. Pannans minsta bredd lika med 2:ne ögondia- 
metrar. Infraorbitalbenen äro af vanlig storlek och betäcka kin- 
derna endast i ringa mån upptill under ögonen. — Förlocket 
är hos yngre i bakre kanten tandadt, men hos äldre förefinnas 
derstädes endast svaga spår till tänder. — Gällocket har bak- 
till 2:ne mer eller mindre trubbige spetsar. — På mellankäks- 
benen är der vid deras yttre kant en rad något större spetsiga 
och syllika tänder, och innanför dem en karda af mycket fina 
sådana, och utanför de större tänderna 1 underkäken finnes en 
rad af mindre sådana. — BSidolinien går i början närmare rygg- 
kanten och är der parallel med dennes böjning, men sänker sig 
1) V. THOMPSON (Natural History of Ireland, vol. IV, pag. 90) om- 
nämner ett vid Irland erhållet exemplar, som var 6 fot 4 tum Eng. m- 
långt. 
