206 Mullusfiskar. 
spetsen mjuk. — Stjertfenan, som är skild från 2:dra rygg- 
fenan genom ett afstånd, som är något litet mindre än det 
mellan nosspetsen och bakre kanten af gällocket, och som är 
klufven ungefär till midten, med tillspetsade flikar, har 15 full- 
ständige strålar, af hvilka den ytterste så väl upptill som ned- 
till icke är grenig, och dessutom några få (3—4) ofullständige 
å hvardera sidan. Dess längd är ungefär lika med längden af 
hufvudet. — Fjällen äro i allmänhet stora, tunna och lätt af- 
fallande, men äro tydligen bildade såsom ctenoidfjäll. De största, 
på sidorna af kroppen, hafva den bakre frie kanten afrundad, 
och å yttre sidan innanför den samme är ett smalt fält med 
fine och korte taggar. Den i huden instuckne basaldelen har 
tvär kant och 6-—-10 radiära fåror, som vid kanten bilda grunda 
inskärningar eller bugter. <Fjällbetäckningen sträcker sig ett 
stycke ut på stjertfenan. <Sidolinien, som går parallelt med 
ryggkanten och närmare intill den än intill bukkanten, har 
omkring 40 fjäll. — Färgen är på ryggen och kroppssidorna 
mönjeröd med 3 till 4 långsgående gulaktiga band. Undre 
kroppssidan är hvit med svag rosenröd anstrykning. Fenstra- 
larne äro röda, med undantag af de innerste i bukfenorna och 
de bakerste i analfenan, som äro gulaktige. MHinnan i ryggfe- 
norna är gulaktig, den gula färgen stundom bildande sneda 
band. Stundom ha dessa fenor bruna band, och enligt Corretrt 
har man i Norge iakttagit i den 1:sta ryggfenan en stor upp- 
till och nedtill af hvit färg begränsad brunsvart fläck, och ne- 
danför denne ett gulbrunt tvärband. Iris blekt guldfärgad. 
De unga exemplaren utmärka sig genom nästan ingen eller 
ock en svag stupning af nosens öfre profilkontur. Hos mycket 
unga, enligt iakttagelse af A. V. Marm (anf. st. tab. III, fig. 
1) å en 53 mill. lång:unge, är stupningen nästan ingen, eller 
ej större än den hos andre fiskar vanlige, så att hufvudets öfre 
och undre profilkonturer framåt konvergera nästan lika mycket. 
Hos ett ungt exemplar från Medelhafvet af 5?/,, tums dec. m. 
längd bildar hufvudets öfre profilkontur en jemnt stupande båge, 
hvars stupning framför ögonen knappt är starkare än den ofvan- 
för dem. Pannan är plan, med spår till konkavering i midten, 
men supraorbitalkanterne äro ej uppstående. Mellankäksbenen 
sakna hvarje spår till tänder. Pannans minsta bredd är lika 
med ögonhålans longitudinelle diameter. Kroppens största höjd 
innehålles knappt 4'/, ggr i totallängden. MHufvudets längd 
