210 Hafsrudefiskar. 
I. Slägtet Cantharnus, G. Cuvier. 1829. 
(Regne Anim. T. II, pag. 185. — 1829). 
Tänderna kardlika eller sammetslika, alla spetsiga och 
till en del krökta, de i den yttersta raden något litet hoptryckta; 
inga trubbiga tänder. Gommen utan tänder. Kinderna fjäll- 
betäckta, och kroppen täckt af temligen stora och breda fjäll, 
som vid den frie kanten äro sträfva. Nosen kort och trubbig. 
Gälhinnans strålar 6. RBuggfenans och analfenans taggstrå- 
lar kunna nedläggas i en ränna. Appendices pylorice få till 
antalet. Simblåsan baktill med 2:ne utskott. 
Till detta slägte räknas af Gösrtäer 9—10 arter, och repre- 
sentanter för det samma förekomma vid Europas Atlantiska 
kuster och i Medelhafvet samt söderut till Cap och 1 Indiska 
Oceanen. Hos oss har blott tillfälligtvis 1 art blifvit anträffad. 
1. Cantharus lineatus, (Monstacv). 
Grå Hafsrudan. 
RByggkanten framtill starkt bågböjd. Kroppens höjd in- 
nehålles 3:ne gånger, eller något mera, och lufvudets längd 
ungef. 41/, till 4Y/, gånger i totallängden. Vid gränsen mel- 
lan de båda främsta infraorbitalbenen är en inskärning eller 
urbugtning i undre kanten ofvan mungipan. 4:de till 6:te 
taggstrålarne i ryggfenan längst och längre än de mjuke strå- 
larne. Färgen blågråaktig eller grågrönaktig eller ock mer 
eller mindre mörkt silfvergrå, med mörkare mer eller mindre 
tydliga långsgående linier; "stundom med rödgul eller gyllene 
glans. 
Rf. 11412; af. 3+10; brf. 15; bf. 145; stjf. 17. 
Sparus Cantharus, LINNÉ: Syst. Nat. ed. X:ma, pag. 280. — 1758. 
»  lineatus, - MONTAGU: Memoirs of the Wernerian natural history 
Society, vol. II, pag. 451, pl. 23. — 1815. (Efter 
GUNTHER). 
Cantharus vulgaris, CUVIER & VALENCIENNES: Hist. nat. des Poiss. T. VI, 
pag. 319, pl. 160. — 1830. 
5 griseus, IIDEM: ibm. pag. 333. 
5 » 8. NILSSON: Skand. Fauna, 4:de del. Fiskarna, 1:sta 
häft. pag. 118. — 1852. 
W. YARRELL: Brit. Fish. 3:rd edit. vol. II, pag. 156. — 
1859. 
