Grå Hafsrudan. 211 
Cantharus lineatus, A. GÖNTHER: Qatal. of the Acanthopt. Fish. etc. vol. 
I. pag. 413. — 1859. 
Black Sea Bream, I. CoucH: A. History of the Fishes of the British Is- 
lands, pag. 222, pl. XLIX. — 1864. 
Cantharus lUineatus, RB. COLLETT: Norges Fiske, etc. pag. 17. — 1875. 
Å FRANCIS DAY: The Fishes of Great Britain & Ireland, 
Part. I, pag. 26, pl. IX. — 1880. 
I Skandinavisk Fauna har den erhållit benämningen Grå Hafsruda. 
Eljest har den icke fått något Svenskt namn. 
Beskr. Dess längd stiger till öfver 11/, fot!), och största 
kroppshöjden, som har sitt läge öfver basen af bukfenorna, ut- 
gör ungef. !/,, eller föga mindre, af totallängden. Den största 
tjockleken, vid bröstfenornas bas, innehålles ungef. 2>?/, ggr i 
höjden, och den är således starkt hoptryckt och är, sedd från 
sidan, af en aflångt oval form. Hufvudet är af medelmåttig 
storlek, och dess längd innehålles 41!/, till 421/, gånger i total- 
längden. På nacken, kinderna och gällocken, med undantag af 
förlocket, är det fjällbetäckt. Ögats längddiameter är något 
mindre än nosens längd, och innehålles nära 4 gånger i hufvu- 
dets längd, och pannans minsta bredd mellan ögonen är något 
större än nämnde diameter. Pannan är kullrig, och afståndet 
mellan ögat och midten af dess öfre kant eller profilkontur är 
föga mindre än ögats vertikale diameter, och hufvudets öfre 
profilkontur stupar jemnt från nacken till nosspetsen. Öfver 
och bakom nacken är ryggen hoptryckt och dess profilkontur 
bildar der en jemn båge. Den undre profilkonturen är framtill 
något uppstigande och konvex. Munnen är liten och munsprin- 
gan något uppstigande och på långt när icke räckande till 
ögonen, och öfverkäksbenets bakre ände ligger ungef. under den 
bakre näsborren. Öfver- och underkäken räcka lika långt fram, 
då munnen är sluten. De 2:ne främre infraorbitalbenen äro 
breda och försedda med en radiär skulptur, och hafva vid grän- 
sen dem emellan i undre kanten en tydlig inskärning eller 
urbugtning, ofvan mungipan, och under hvilken, då munnen är 
sluten, den bakre änden af öfverkäksbenet är synlig. Gällocken 
hafva släte och obeväpnade kanter. Gällockets bakre kant bil- 
dar nedtill en trubbig vinkel. Förlockets öfre och nedre delar 
bilda med hvarandre en rät vinkel, som så väl framtill som 
baktill är afrundad. — Tänderna äro mer eller mindre spet- 
1) GERVAIS & BOULART: Les Poissons, 2:me vol. Poiss. de Mer, pag. 96. 
