Spanske Makrilen. 237 
Scomber colias, A. GÖNTHER: Catal. of the Acanthopt. Fish. in the Coll. of 
the Brit. Mus. vol. II, pag. 361. — 1860. 
7 ? J. CoucH: Hist. of the Fish. of the Brit. Islands, vol. II, 
pag. 78, pl. LYXX. — 1864. | 
- 3 FRANCIS DaAY: The Fishes of Great Britain & Ireland, 
Part. II, pag. 91, pl. XXXIV. — 1881. 
Beskr.') Den är ungefär af samma storlek som den vanlige makri- 
len, och dess totallängd stiger till 13 till 14 tum dec.m. Kroppsformen 
liknar äfven den af makrilen, och liksom den har den 2:ne små kölar å 
hvardera sidan vid stjertens bas, men dess tjäll äro i allmänhet större och 
tydligare. Den största kroppshöjden (ungefär på midten af kroppen) inne- 
hålles omkring 5!/, ggr i totallängden, och hufvudets längd innehålles un- 
gef. 4!/, ggr i den samma. Ögat, som liksom hos makrilen till stor del 
är täckt af en fetthinna, är något större än det hos den senare, och har 
den longitudinelle diametern något Större än den vertikale och utgörande 
ungef. '!/, af hufvudets längd, och dess senare diameter är lika med pan- 
nans minsta bredd mellan ögonen. Det främsta stora infraorbitalbenet är 
smalare än det hos makrilen, så att dess största bredd innehålles nära 4 
ggr i dess längd, och dess bakre ände är snedt afskuren, då den hos den 
senare är tvär. Tänderna äro något mindre och tätare sittande än de hos 
makrilen. Gällocket har spår till en trubbig vinkel midt för nedre delen 
af bröstfenans fäste. — 1:sta ryggfenan, som har 9 taggstrålar, är framtill 
betydligt högre än den hos makrilen, och dess 2:dra och 3:dje strålar, som 
äro längst, äro längre än bröstfenan. Afståndet mellan 1:sta och 2:dra 
ryggfenorna är föga större än den 1:stas längd, då det deremot nos makri- 
len är mycket större. — 2:dra ryggfenan är temligen hög framtill, och 
den har 1 taggstråle och 12 mjuke strålar. — Småfenorna bakom så väl 
denna som analfenan äro 5. Bröst- och bukfenorna likna dem af makrilen, 
och de förra hafva 19 strålar, och de senare 1 taggstråle och 5 mjuke 
strålar. — Stjertfenan har samma form, som hos makrilen. — Enkel sim- 
blåsa förefinnes. — De mörka banden på ryggen äro smalare än hos makri- 
len samt upptill spetsvinkligt böjda, och vid främre och bakre delarne af 
kroppen äro de mera irreguliera samt till en del retikulära. På nedre 
kroppssidorna, så väl närmare sidolinien som längre ned emot buken, äro 
talrika gråaktige fläckar, af hvilka de på öfre delarne af dessa sidor äro 
glesare samt något större och tydligare, och de nedre stundom endast sy- 
nas vid viss belysning. XKroppssidorna eljest silfverhvita, stundom med gul 
anstrykning. Gränsen mellan ryggens och kroppssidornas färg är ej så skarp 
som hos makrilen. 2:dra ryggfenan tyckes hafva haft samma grågulaktiga 
eller gulhvita färg, som anal- och bukfenorna och de undre småfenorna. 
Stjertfenan stundom gulaktig. 
Denna art är till sin geografiska utbredning mera sydlig och har, så 
vidt kändt är, ännu icke anträffats inom våra nordiska haf, men då den 
enligt CoucH och GÖNTHER stundom förekommer talrik utanför sydvestra 
1) Beskrifningen är grundad på ett exemplar från Medelhafvet, från 
trakten af Nizza, och af en totallängd af 133/,, tum dec.m. 
