Slägtet Orcynus. 200 
icke med fog kan läggas till grund för generisk distinktion 
mellan arter, som för öfrigt 1 sin byggnad visa den närmaste 
öfverensstämmelse. Uti slägtet Orcynus!) upptaga vi derföre 
begge de af Cuvier & VALENncIEnses (Hist. nat. des Poiss.) upp- 
stälda slägtena Thynnus och Pelamys, då distinktionen mellan 
båda dessa slägten hufvudsakligen endast blifvit grundad på 
tandbeväpningen. Då enligt den utredning, som LörKen (anf. 
st.) lemnat, utan tvifvel en del af de under slägtet Thynnus 
upptagna arterna endast äro nominela, och då en del både af 
de under detta slägte och af de under slägtet Pelamys upptagna 
Synas oss på grund af frånvaron af fjäll bakom pansaret böra 
ingå under slägtet Orcynopsis, så blifva de arter ganska få, 
som återstå att hänföra till slägtet OÖrcynus. Af dessa hafva 
endast 2:ne — ÖOrcynus thynnus (Lissg) och O. sarda (BLocH) 
— blifvit anträffade inom vår faunas område. 
De hit hörande fiskarne äro, liksom makrilen, särdeles 
snabbe och liflige och mycket rofgirige, och hoppa stundom upp 
öfver vattenytan, då de förfölja sitt rof. De äro uteslutande 
hafsfiskar, och hafva en vidsträckt geografisk utbredning, och 
träffas ej sällan i vide oceanen, och föra derföre utan tvifvel 
ett kringstrykande lif, ehuru de på viss tid ofta visa sig 1 när- 
heten af kusterna, då de jaga sillstimar eller annan fisk. Stun- 
dom förekomma de på betydligt djup. Om deras fortplantning 
har man sig föga eller intet bekant. De äro särdeles utmärkte 
för den jemförelsevis höge temperaturen af deras blod. 
: : Arter: 
Orcynus. små och föga eller icke större än 
Tänderna på dempatdenHömerD:oHEE Ir 1. thynnus (TIN). 
underkäken . 
temligen stora och mycket större 
ANKAenPArdeNnLOller es serie « sek 2. sarda (BLOCH). 
1) Vi återupptaga detta af CUVIER gifna slägtnamnet så mycket hellre 
i stället för namnet Thynnus, som detta senare redan långt förut (1775) 
af FABRICIUS blifvit gifvet åt ett slägte bland Hymenoptererna inom in- 
sekternas klass. 
