246 Slägtet Orcynus. 
deras kanter äro ojemne. Bland dessa, och stundom fästade på 
dem förefinnas, i synnerhet på nedre delarne af bakre kroppens 
sidor, talrika mindre fjäll af dels rundad, dels oval och dels 
elliptisk eller nästan rhomboidisk form, af hvilka en del äro 35 
millim., en del 2 d:o, en del 1 d:o och en del t. o. m. ej mera 
än 1/, d:o långa. Dessa mindre fjäll äro i allmänhet tunna 
och mer eller mindre genomsigtiga, och de större af dem ha 
talrika och mindre tydliga koncentriska samt derjemte vid ena 
sidan en del radiära strimmor och ojemne kanter, men de min- 
dre ha färre och mera reguliera koncentriska strimmor och jem- 
nare kanter och sakna de radiära strimmorna. Dessa mindre 
fjäll hafva således ännu icke blifvit transformerade och visa 
tydligen den för tonfisken ursprunglige ctenoide fjällformen, 
hvilken sannolikt tillkommer alla fjällen hos små ungar af 
denne fisk. I allmänhet äro fjällen fast sittande. — Sido- 
limien går 1 början rät till fästet för bröstfenan, och bil- 
dar derefter öfver denna fena en stark båge, hvarefter den sän- 
ker sig obetydligt bakom spetsen af den och går derefter rät 
till sidokölen framom stjertfenan. — Färgen är på de öfre 
kroppsdelarne svartblå eller svartaktig, äfvensom på l1:sta rygg- 
fenan, bröstfenorna, bukfenorna, stjertfenan och stjertens sido- 
kölar. Stjertfenan är dock något ljusare. 2:dra ryggfenan lju- 
sare, grågrönaktig, och denne färg är ännu ljusare på analfe- 
nan samt stundom med blekt rödaktig anstrykning. Både de 
öfre och undre småfenorna äro svafvelgula med svartaktig kant. 
Sidorna af hufvudet samt de nedre kroppssidorna silfvergrå. 
Buken hvit. Iris hos det af oss iakttagna exemplaret silfver- 
hvit, men hos det af Marnm beskrifna messingsgul med smal 
apelsingul kant. 
ÅA Skelettet+).  Kraniet: Längd från främre spetsen af plog- 
benet till den bakåt utskjutande spetsen af erista occipitalis 
13!/,, tum dec.m. Dess längd från främre spetsen af plogbenet till 
bakre kanten af o. basioccipitale 117/,, t. Dess största bredd 
öfver ossa pterotica 103/,, t. Dess största höjd öfver crista 
occip. 65/,, t. och d:o från basis crani till öfre kanten afossa 
epotica 5 t. — Det är således bredt i förhållande till längd 
och höjd, och, betraktadt ofvan- eller nedifrån, har det ungefär 
1) Af ett 8 fot långt exemplar, förvaradt å här varande Universitets 
Zoologiska museum. 
