Tonfisken. 251 
förekomma mera utbildade på alla de följande kotorna, med un- 
dantag ar de 9 bakersta, der de sammansmält med hemalbågen, 
det vill säga, enligt hvad vi ofvan pag. 27 yttrat, med para- 
pophyserne. Någre distinkte främre undre Zygapophyser upp- 
träda ej förr än på 16:de kotan, emedan på 8:de till och med 
15:de kotorna parapophyserne fungera såsom sådane, och på 
2:dra till och med 7:de kotorna parapophyserne icke äro af den 
beskaffenhet, att de kunnat öfvertaga en sådan funktion, då de 
på de främre af dessa kotor äro rudimentära eller saknade, och 
de på de bakre af dem (5:te—7:de), der de äro väl utbildade, 
hafva sitt läge på kotkroppens sidor och äro rigtade rätt utåt 
sidorna. På 16:de kotan äro emellertid de nedre främre zygo- 
pophyserne helt små och fästade på främre kanten af parapo- 
physerne ett stycke nedom desses bas. På de följande kotorna 
äro de förflyttade högre upp intill nämnde bas, och derigenom, 
att bugten mellan dem och parapophyserne å dessa kotori mån 
af deras läge bakåt allt mer och mer vidgar sig, visa de (zyga- 
pophyserne) en tendens till att blifva skilde från parapophy- 
serne, tills de på den 23:dje kotan och följande dermed försedda 
kotor erhållit ett sådant åtskiljande. Det visar sig emellertid 
att denna skilsmässa vunnits derigenom, att parapophyserne, 
som på den 8:de kotan, der de först fungera såsom undre pre- 
zygapophyser, hafva sitt läge vid den främre änden af kotkrop- 
pen, efter hand flyttat sig med sitt fäste eller sin utgång nå- 
got bakåt, tills de på den 23:dje kotan fått sitt läge nästan 
på midten af kotkroppens undre sida. De fortfara att flytta 
sig bakåt på de följande kotorna, så att från och med den 9:de, 
bakifrån räknad, de hafva sitt läge vid kotkroppens bakre ände och 
intaga platsen för de bakre undre zygapophyserne, hvilka å dessa 
kotor försvunnit. På alla kotorna, med undantag af den sista, 
äro slutne neuralbågar. På de 5 första kotorna äro neuraltag- 
garne starkt hoptryckte samt bredare och kortare än på de 
följande, och de fortfara att tilltaga i längd tills den 15:de 
kotan, hvarefter de så småningom blifva kortare tills de på 
S2:dra till och med 35:te hafva antagit form af breda, plattade 
och nedliggande bakåt rigtade skifvor, som på den första af 
dessa mindre, men på de följande mera ligga öfver och betäcka 
de följande kotorna. På de 3:ne derefter följande kotorna äro 
de återigen emot spetsen smalare och något uppstående eller 
omböjde framåt, för att i förening med den sista kotans breda 
