292 Slägtet Orcynus. 
vertikala ändskifva bereda ett bredare fäste för stjertfenan. Först 
på 10:de kotan har hemalbågen blifvit fullständig derigenom 
att parapophyserne vid spetsen sammansmält med hvarandra, 
men hemaltaggen är här kort och bred. På alla de följande 
kotorna, med - undantag af den sista, äro hemalbågarne slutne, 
och alla äro af vanlig form. På 23:dje till och med 30:de 
kotorna äro hemapophyserne vid basen genomborrade af små 
foranvuina inferiora. Från och med den 11:te tilltaga hemal- 
taggarne i längd till och med den 18:de, som är den längste 
af alla, och har en längd af 9 tum dec.m. <Derefter aftaga de 
i längd bakåt, men äro ännu af betydlig längd på 20:de till 
och med den 23:dje, och på dessa samt på den 19:de äro de 
längre än neuraltaggarne på samma kotor, men på de följande 
hafva de ungefär samma längd som de. 2:dra kotan har neu- 
raltaggen 3 tum lång och 1!/,, t. bred vid basen, och dess 
kropp är 17?/,, t. lång och 2 t. bred. De längsta stjertkotorna 
ha kroppen 2”/,, t. lång. På 32:dra till och med 35:te kotorna 
förete hemaltaggarne samma förhållande som neuraltaggarne, 
och samma kotor ha å sidorna en utstående köl, som är störst 
på 33:dje och 34:de, och som bär de der varande hudkölarne 
på sidorna af fiskens stjert framom stjertfenans bas. Den sista 
stjertkotan slutar med en fullt symmetrisk, subtriangulär skifva, 
som är 33/4, t. hög och 2?/,, t. lång och i bakre kanten nå- 
got konvex, och som har från midten uppåt och nedåt gående 
symmetriske ryggar, såsom antydningar till sammansmälte 
neural- och hemalbågar!). 
En simblåsa, något så när liknande den, som blifvit be- 
skrifven af A. W. Marim (anf. st.), hafva äfven vi iakttagit. 
Den af honom uppgifne öppningen på den samma är utan tvif- 
vel att betrakta såsom uppkommen derigenom att den der haft 
ett fäste, och att dess vägg på detta ställe vid aflossandet blif- 
vit sönderskuren eller ofullständig. 
Denne store och präktige fisk, som redan långt före vår 
tideräkning var känd i orienten och utgjorde föremål för in- 
drägtiga fisken derstädes, förekommer eller åtminssone erhålles 
sällan vid våra Svenska kuster, och, ehuru den oftare fångas 
vid kusterna af Norge, i synnerhet de vestra, och t. o. m. der 
1) Då, ty värr, det skelett, som ofvan blifvit beskrifvet, är ofull- 
ständigt, äro vi icke i tillfälle att lemna någon fullständig redogörelse för 
denne fisks skelettbyggnad. 
