Ostrimmige Boniten. 200 
formen, och hvars öfre flik är något längre än den undre, har 
omkr. 19 fullständige strålar samt å hvardera sidan 5 till 6 
ofullständige d:o. — Fjällpansaret är kort och föga utbildadt 
och den delen af det samma, som omgifver bröstfenorna, sträc- 
ker sig med sin bakre spets icke fullt till spetsarne af nämnda 
fenor. Det fortsätter sig bakåt. med en smal strimma längs 
sidolinien och långs hvardera sidan af basen af de båda rygg- 
fenorna. Blott en del af det af de tilltryckta bröstfenorna be- 
täckta fältet samt en strimma långs kanten af pansaret ofvan 
dessa fenor äro försedda med runda, silfverglänsande fjäll, hvilkas 
diameter knappt öfverstiger 1 millim., och dessa sitta särdeles 
tätt packade. Pansaret består för öfrigt hufvudsakligen af korta 
upphöjda längdstrimmor, eller af små rynkiga, fjälliknande hud- 
fållar, och bildar således icke något fullständigt sammanhän- 
gande fjällpansar. Öfver bröstfenornas bas sträcker det sig upp 
till sidolinien och bakom posttemporalbenet, men der ofvan är 
det inskuret genom en djupt ingående naken bugt. Utom pan- 
saret är kroppen alldeles naken eller utan fjäll. — Sidolinien 
går rät bakut, utan att bilda någon båge öfver bröstfenan, tills 
den midt under 2:dra ryggfenan har en tydlig men ringa sänk- 
ning snedt nedåt till kroppssidans midtellinie, hvilken den föl- 
jer till stjertens sidoköl. — Färgen är på ryggen stålblåaktig, 
och på kroppssidorna och buksidan silfverhvit, utan mörkare 
band. På ryggen äro ytterst svaga spår af mörkare marmore- 
ring genom afbrutna linier, som sträcka sig ned emot sidoli- 
nien!). I1:sta ryggfenans hinna är svart. De öfriga fenorna 
äro svartbruna eller svartgrå. Den yttre halfdelen af bröstfe- 
norna är nästan svart, och den inre är ljusare. Småfenorna äro 
ljusare och analfenan är hvitgrå. Enligt GvuicHEnor har den 
öfre eller ryggdelens stålblå färg en metallisk glans, som skif- 
tar i purpur: och grönt. 
Äfven denna arten synes hafva sitt egentliga hem i Me- 
delhafvet, och går derifrån ut i Atlanten, samt förirrar sig 
stundom upp till våra nordiska haf. Den tyckes emellertid öf- 
ver allt vara mycket sällsynt, och endast få tillvaratagna exem- 
plar af den äro kända. Enligt Grorrroyr's ofvan citerade afbild- 
ning lär den vara erhållen i granskapet af Egypten och enligt 
1) Dessa linier omtalas endast af COLLETT, och torde derföre stun- 
dom saknas. 
