Boniten. 279 
af Norge, och icke heller vid Danmark, men fås stundom, ehuru 
sällan, vid England, t. o. m. så nordligt som Scotland. Flera 
exempel på dess förekomst derstädes anföras af Yarreur och I. 
Cover. Enligt STEINpDAcHSER (anf. st.) skall den enligt uppgift 
af Lowe förekomma i hafvet i närheten af Portugals kuster, 
och enligt Gervais & Bouvtart (Les Poissons de Mer, 1:re Partie, 
pag. 126) förefinnes den i Medelhafvet och i Atlantiske Oceanen 
hvarest den skall vara ganska talrik, och den erhålles äfven, 
ehuru sällan, vid Frankrikes norra kust. I Atlantiske Oceanen 
skall den enligt Sillim:s Journal XVII, pag. 43 äfven vara ut- 
bredd till östra kusten af Nordamerika. (LöTKEN). 
Den är en mycket liflig och snabb fisk, och den ses ofta 
hoppande högt upp ur vattnet, då den förföljer sitt rof, som 
ofta utgöres af flygfiskar. Den träffas derföre merendels i grann- 
skapet af skaror af desse fiskar, och dess jagt efter dem bere- 
der ofta de sjöfarande ett roande skådespel. Den snabbhet och 
styrka, som den härvid ådagalägger, skola vara förvånande. 
Den skall dervid stundom t. o. m. begagna stjerten, för att 
med ett. slag af den slå ned till vattnet det flygande rofvet. 
Enligt I.- CovcH skall den i närheten af England på samma 
sätt jaga Scomberesox saurus. Det ena vid Varberg fångade 
exemplaret hade slukat en sill. Enligt ÖsBeEcK fångas den dels 
med krok och dels med harpun. Den förre förfärdigades på 
det sätt, att man af bly eller tenn stöpte en liten fisk omkring 
öfre delen af en stor krok, och vid denne fästades ett par penn- 
fjädrar emot hvarandra, och vid änden af blyklumpen sattes 
ett par fjädrar, för att föreställa en stjertfena, så att det hela 
fick någon likhet med en flygfisk. Dess kött skall enligt den 
samme vara ätbart, men torrt. 
IV. Slägtet Auxis, Cuvier & VALENCIENNES. 1831. 
(Hist. nat. des Poissons, Tome VIII, pag. 138. — 1831.) 
Kroppsformen i det närmaste lik den hos föregående slägte, 
och mera undersätsig än makrilens. Nosen är särdeles kort 
och starkt tillspetsad, och stjertfenan är något mindre än hos 
föregående. Framom stjertfenans bas är å hvardera sidan af 
stjerten en långsgående köl. 1:sta ryggfenan långt skild från 
den 2:dra d:o, och bakom denna samt bakom analfenan förefin- 
nas 7 till 9 småfenor. Bröstfenorna sitta något lägre än 
