Fengömmaren. 295 
a hvardera sidan betäcka deras bas. — Den långa analfenan, 
som börjar under basen af bröstfenorna och slutar under slutet 
af ryggfenan, har 40 till 43 strålar, af hvilka de 3:ne främre 
äro taggstrålar och den siste är dubbel. Den bakerste tagg- 
strålen är temligen lång och ungefär hälften så lång som den 
förste mjuke strålen. De främre mjuke strålarne äro mycket 
större och längre än de följande och ungefär af samma längd, 
som de långe strålarne i ryggfenan. För öfrigt äro de mjuke 
strålarne af samma beskaffenhet, som de i ryggfenan. Den 
hinna, som sammanbinder dem, saknar fjäll. — Bröstfenorna, 
som äro snedt tillspetsade samt temligen smala och långa, 
så att de räcka ungefär till analfenans midt, hafva 21 strålar, 
af hvilka de 2:ne öfverste eller ytterste äro oklufne och oledade. 
— PBukfenorna, som sitta något framom bröstfenornas fästen, 
äro mycket små eller rudimentära, men hafva dock 1 tagg- 
stråle och 5 mjuke strålar. De betäckas ofvan- och nedtill af 
nägra få förlängda fjäll. — Stjertfenan, som är djupt klufven 
eller iiskuren, med ungefär lika långa flikar, och som är tem- 
ligen lång, så att dess längd är något större än hufvudets, har 
20 fullständige strålar, samt dessutom å hvardera sidan 3:ne 
ofullständige d:o. Den är tätt beklädd med fjäll, som på dess 
bas bilda konvergerande, men på dess strålar parallela rader, 
och som sträcka sig ända ut emot dess spetsar. — Kroppens 
fjällbetäckning är egendomlig. B. Frirs yttrar derom: ”Krop- 
pen är beklädd med stora, öfver hvarandra liggande, mycket 
tunna och breda fjäll, som intaga reguliera, längs löpande ra- 
der. Hvarje fjäll är nästan fyrsidigt: med inre eller basal- 
randen rak, något tjockare och på midten försedd med en liten 
uppstående knöl, som småningom längre bakåt stjerten uppre- 
ser sig till en kort och hård tagg; med yttre eller frie randen 
delt uti 4 lober, af hvilka de 2:ne mellersta äro störst, och, 
på de bakerst liggande, skilda genom ett litet urskuret hak, 
som upptager det underliggande fjällets basaltagg, och de 
yttre loberna betäckas till en del af de å ömse sidor liggande 
fjällrader. Sidolinien, som ej genom sin fjällform skiljer sig 
från de andra fjällraderna, har 49 fjäll, af hvilka de 19 främre 
sakna tagg, hvarmed de 30 efterföljande äro försedda. Ofvanom 
denna sidolinie finnas 4 större fjällrader, utom 4—535 smärre öf- 
verst liggande, nedanom den 9, då man räknar till anus; en- 
dast uti de fyra närmast sidolinien liggande rader, så väl öf- 
