Slägtet Brama. 209 
II. Slägtet Brama, ScHnemer. 1801. 
(BLocH: Systema ichthyologie, edit. SCHNEID. T. II, pag. 99. — 1801). 
Kroppen hoptryckt och mer eller mindre hög samt betäckt 
med tunna fjäll, som stundom äro temligen små och stundom 
större, och som stundom äro försedda med en knöl eller tagg 
vid basen af deras synlige del, och fjällbetäckningen sträcker 
sig hos äldre mer eller mindre långt ut öfver de opariga fe- 
norna. Gapet medelmåttigt och munnen uppstigande, med un- 
derkäken framskjutande framom den öfre. Gällockens kanter 
hos äldre släte och obeväpnade. Tänder förefinnas på mel- 
lankäksbenen och underkäken, merendels på gombenen och 
stundom på plogbenet, men inga på tungan. Ögonen temligen 
stora. En lång ryggfena och en d:o analfena, som icke kunna 
nedfiällas i någon fåra, och som båda framtill äro försedda 
med någre få taggstrålar. Bukfenorna under bröstfenorna 
ock försedda med 1 taggstråle och 5 mjuke strålar. Gälhin- 
ry 
nans strålar 7. Simblåsa saknas. Appendices pylorice få. 
Omkring 9 fullt utbildade arter af detta slägte äro kända, 
förekommande 1 nästan alla tempererade och varma haf, och 
någon gång i kallare d:o. I allmänhet äro de pelagiske djup- 
vattensfiskar, om hvilkas lefnadssätt man känner föga eller intet. 
Tvenne arter af detta slägte hafva blifvit anträffade inom 
Skandinaviens område. 
Vi meddela här 2:ne olika distinktioner mellan nämnda 
arter, grundade på jemförelsen af äldre exemplar. 
BRAMA. 
Ögonen belägna 
långt under hufvudets öfre profil- 
KOTNUIS SR rela fre SG ev 1. raji (BLOCH). ; 
nära intill hufvudets öfre profil- 
EO MIG tra ag AS Kd erg . 2. raschu, ESMARE. 
BRAMA. mindre än '!/, af kroppens d:o . . 1. rajt (BLOCH). 
Ryggfenans 
största höjd . . 
ätminstone lika med ?/, af krop- 
PeEnSEAEOA IA kors beger de te vie s 2. raschiv, ESMARK. 
