Ray's Hafsbraxen. 501 
Brama Raji, F. STEINDACHNER: Ichthyol. Ber. iber eine nach Spanien 
und Portugal unternommene Reise, V:e Fortsetz.,; Sitzungs- 
ber. der mathem. naturv. Cl. d. Kais. Akad. d. Wiss. zu 
Wien, Bd LVII, 1:e Abtheil. pag. 374. — 1868. 
» raj, BR. COLLETT: Norges Fiske, pag. 46. — 1875. 
A. W. MALM: Göteborgs och Bohusläns Fauna, Ryggrads- 
djuren, pag. 420. — 1877. 
R. COoLLETT: Meddelels. om Norges Fiske i Aarene 1875 
—78, Christ. Vid. Selsk:s Forh. 1879, N:o 1, pag. 30. — 
RE 
Rayi, GEORG WINTHER: Prodromus Ichthyologie Danice marine; 
Naturhist. Tidskr. 3:dje Rekke, 12:e Bd,p. 14. — 1879 — 80. 
E Raj, CHR. LUTKEN: Spolia Atlantica; K. Danske Vidensk. Selsk:s 
Skr. 5:te Rekke, naturvid. og mathem. Afd. Bd. XII, N:o 6, 
Das 492 MaPSEIV roa 2880 
Rau, FRANCIS DAY: The Fishes of Great Britain & Ireland, Part. 
II, pag. 114, pl. XLI. — 1881. 
Det ena ofvan gifna Svenska namnet är det samma som det i Skan- 
dinavisk Fauna förekommande. Hos oss har den så sällan förekommit, att 
den icke erhållit något namn af fiskrarne. 
Beskr. Fullvuxna exemplars totallängd stiger hos oss i 
allmänhet till omkring 2 fot eller 600 millim. Enligt hvad 
som anföres af ÖCuvier & VALENcIENNSEs ernår den stundom i 
Medelhafvet en totallängd af 7/,, till ?/,, meter och en vigt 
af 10 till 12 Franska skålpund. Vigten af de hos oss erhållna 
har varit 6 å 7 skålpund. Kroppen är starkt hoptryckt och 
hög, så att dess största tjocklek, vid bakre delen af hufvudet, 
innehålles ungefär 31/,—4 gånger i dess största höjd. Denna 
senare, som har sitt läge vid ryggfenans början, innehålles 21/, 
ggr eller något mera i kroppslängden till de mellerste stjert- 
fenstrålarnes spetsar, och 3:ne ggr till spetsarne af nämnda fe- 
nas båda flikar. Kroppen afsmalnar starkt bakåt mot slutet af 
rygg- och analfenorna, och det korta stycket mellan dem och 
stjertfenan har höjden blott ungefär lika med ögats vertikale 
diameter, men tjockleken något större än !/, af nämnde diame- 
ter. Afståndet mellan rygg- och analfenorna och basen af 
stjertfenans ytterste ofullständige strålar innehålles ungefär 3"'/, 
ggr i hufvudets längd. Kroppen är tjockast långs ryggen och 
aftager jemnt i tjocklek emot bukkanten, som är ganska tunn. 
— Hufvudet, hvars längd innehålles något mera än 4 ggr i 
kroppslängden till spetsarne af mellerste stjertfenstrålarne, och 
5 ggr i den samma till spetsarne af stjertfenans flikar, samt 
omkring 12?/, ggr i största kroppshöjden, är, betraktadt från 
