Glansfisken. 215 
III. Slägtet Lampris, A. J. Rerzws. 1799. 
(Kongl. Vetensk. Akademiens nya Handl. T. XX, pag. 91. — 1799). 
Kroppen hög och hoptryckt samt betäckt med mycket små 
och affallande fjäll. Munöppningen lUiten och utan tänder. 
Ögonen medelmåttiga. Gällockens kanter släte. Gällinnans 
strålar 61). En lång ryggfena och en d:o analfena, den förra 
framtill hög, och hvardera främst med åtminstone en enkel 
stråle.  Bukfenorna, som äro fästade bakom bröstfenorna 
samt äro stora och böjda, hafva talrike (15—17) strålar, men in- 
gen taggstråle. En stor baktill tvåklufven simblåsa. Appen- 
dices pylorice talrika. 
Af detta slägte är blott 1 art känd, som är utmärkt ge- 
nom sin lysande färgteckning, och som till sin förekomst är 
pelagisk. 
1. Lampris guttatus (Brössick). 
Glansfisken eter Laxestörjen. 
Scomber pelagicus, GUNNERUS: Kongl. Norske Vid. Selsk.: i Trondhj. Skr. 
Deel. IV, pag. 92. -— 1768. 
- Zeus guttatus, BRÖNNICH: Nye Saml. af Kongl. Danske Vidensk. Selsk:s 
Skrivter, 3:dje Deel, pag. 398, tab. A. — 1788 
» Iuna, GMELIN: Caroli å Linné Syst. Nature, Tom. I, pag. 
1225. — 1788. 
Lampris guttatus, A. I. Retzius: K. Vet. Akad:s nya Handl. T. XX, 1799, 
pag. 98. — 1799. 
5 4 IDEM: Faune Suecice Pars I:ma, pag. 361. — 1800 
- FÅ G. CUVIER: Regne Animal, nouv. édit. T. II. pag. 211. 
1829. 
5 5 S. NILSSON: Prodromus Ichthyologie Scandinavice, pag. 
70. -- 1832. 
5 5 CUVIER & VALENCIENNES: Hist. nat. des Poiss. T. X, pag. 
39, pl. 282. — 1835. 
1) Genom noggrann undersökning å ett i sprit förvaradt exemplar 
hafva vi erfarit. att gälhinnan blott har 6 strålar, i öfverensstämmelse med 
hvad som blifvit uppgifvet af BRÖNNICH, RETZIUS och NILSSON, och Vi äro 
derföre öfvertygade, att den af VALENCIENNES och YARRELL lemnade upp- 
giften om 7 strålar är felaktig. 
