Glansfisken. 320 
dre sidan, och, betraktadt från sidan, företer en stark böjning under 
dess ale basitemporales. Basioccipitalbenet, som är temligen långt 
och som å bakre änden är grundt konkavt, är utestängdt från nack- 
hålet genom de stora sidonackbenen. Det förra har sin nedre, 
af parasphenoidbenet undertill betäckte del framåt temligen 
starkt hoptryckt. Sidonackbenen äro stora och tjocka, och äro 
försedda med stora konkava ledytor för artikulationen med 1:sta 
bålkotan, hvilka ledytor icke äro tydligen begränsade från den 
konkava ledytan på basioccipitalbenet. De omsluta äfven upp- 
till nackhålet, och utestänga således öfre nackbenet från det 
samma. Den höge kammen på det öfre nackbenet, som fort- 
sättes framåt, är 25/,, t. eller 78 mill. hög. Medelst denne 
kam har det öfre nackbenet en ovanlig utsträckning samt räc- 
ker ända fram till de främre ändarne af pannbenen. De bakre 
kanterne af o. epotica sträcka sig icke så långt tillbaka som 
sidonackbenen. O. opisthotica äro små, men distinkta och tjocka, 
och den nedre grenen af posttemporalbenet artikulerar såsom 
vanligt med dem uti en temligen djup rundad ledgrop. De 
bakre hörnen af o. pterotica äro korta och afrundade samt räcka 
knappt så långt tillbaka som bakre kanterne af o. epotica. Un- 
der o. pteroticum och bakom o. sphenoticum är en mycket stor 
ledgrop (med antydning till 2:ne), uti hvilken den öfre änden 
af o. lmomandibulare artikulerar. ÖO. prooticum är af vanlig 
storlek, äfvensom alisphenoidbenet. Basisphenoidbenet är väl 
utbildadt, och dess nedre enkle och hoptryckte del är nästan 
vinkelrätt stäld på parasphenoidbenet, och är lång samt ej så 
synnerligen smal. Parasphenoidbenet betäcker med sin bakre 
del den undre sidan af basioccipitalbenet till nära dettas bakre 
ände, och företer under sina ale basitemporales en stark böj- 
ning, samt är under och framom denne försedd med en hög 
köl, hvilken, ehuru trubbigare, fortsättes på plogbenet. Pann- 
benen sträcka sig nära det fasta kraniets främre ände, samt 
betäcka sidosilbenen och det öfre silbenet, hvilka bådadera äro 
särdeles tjocka och spongiösa. Pannbenen äro ofvan starkt kon- 
kava, och långs suturen dem emellan fortsättes från det öfre 
nackbenet den höge kammen långs midten af kraniets öfre sida 
ända till pannbenens främre ändar, men den sänker sig framåt. 
Öfver ögonen äro pannbenen tjockast, och det är i synnerhet 
deras undre lamell som här är tjock. Skiljevägen mellan ögon- 
hålorna är hinnartad. Plogbenet är kort, så att det med sin 
