324 Slägtet Lampris. 
bakre ände knappt räcker bakom sidosilbenen, och det är fram- 
till ej mycket utbredt. Dess främre tjocke ände räcker något 
framom det öfre silbenet.- Detta senare ben uppstiger högt 
mellan de framåt och nedåt divergerande främre ändarne af 
pannbenen.: Afståndet mellan pannbenen och plogbenet är full- 
ständigt upptaget af de spongiösa öfre och sidosilbenen, och å 
öfre delen af plogbenets främre ände samt främre änden af det 
öfre silbenet är, såsom vanligt, en urhålkning. Hyomandibular- 
benet är jemförelsevis smalt och långt, och nedtill något bre- 
dare. De 2:ne vid dess öfre ände varande ledytorna äro sam- 
manlöpande. Os symplecticum har den vanlige långsträckte 
formen, och är afsmalnande emot qvadratbenet. Detta senare 
benet är bredt och subtriangulärt. Gombenet är kort och tjockt, 
något mera än dubbelt längre än bredt. Dess processus mazil- 
laris är kort. Mesopterygoidbenet, som är beläget mellan gom- 
benet och metapterygoidbenet, är utåt tjockt och inåt utbredt 
och tunnt samt utdraget bakåt 1 en trubbig spets, som är 
temligen lång. OO. metapterygoideum är subtriangulärt och af 
vanlig form. Mellankäksbenet är temligen litet och vid sin 
inre ände försedt med ett långt uppåt och bakåt rigtadt utskott, 
som antyder, att öfverkäken kan framskjutas, men det saknar 
utskott å midten af öfre kanten. Öfverkäksbenet är betydligt 
större och baktill bredare. Hvartdera underkäksbenet är bredt, 
eller högt, så att dess höjd utgör nästan 3/, af dess längd. 
Locket är mycket stort, subtriangulärt, med bakre kanten kon- 
vex. Dess höjd är 6 t. eller 180 mill. Underlocket är litet, 
men mellanlocket är stort, nästan halfmånformigt, och ungef. 
lika långt som locket är högt. Os basibranchiostegale är ovan- 
ligt stort, 4?/;, t eller 129 mill. långt och vid bakre änden 
3/,, t. eller 102 mill. högt, skifformigt, subtriangulärt och 
något böjdt, d. v. s. med främre eller undre kanten konvex 
och den öfre konkav!). — Kotornas antal är 48, och af dessa 
äro 21 bålkotor. Den sista stjertkotan slutar med en hög, hop- 
tryckt, subtriangulär skifva. Den 1:sta kotans neuralbåge är 
orörligt sammanvuxen med sin kropp. De mellerste neuraltag- 
garne och de främre hemaltaggarne äro af ovanlig längd. De 
1) I afseende på det fasta kraniet hänvisa vi till E. EKHOFF: Beskrif- 
ning öfver Benbyggnaden hvs Glansfisken. 1. Skallens ben. Stockholm 
1875. (Gradualafhandling). 
