Taggmakrilen. 330 
sällsynt, och att t. ex. under Juli 1853 ett och annat hundra- 
tal af den hvarje torgdag införts till Göteborgs fisktorg. Att 
den på samma sätt något år uppträder i större ymnighet, har 
man äfven erfarit 1 Norge så väl som på andra ställen. De 
ofvan meddelade iakttagelserna af A. W. Manm äfvensom ytter- 
ligare sådana af honom gjorda, som anföras i Göteborgs och 
Bohusläns Fauna, ådagalägga, att den fortplantar sig i hafvet 
utanför Bohuslän, och att den således derstädes har ett stam- 
håll, då Main der tagit yngel, som haft en längd af endast 7 
millim., hvilket, ehuru hospiterande hos maneter, svårligen kun- 
nat transporteras från längt aflägsna kläckningsställen. — Vid 
södra och vestra kusterna af Norge förekommer den enligt R. 
Correrr mer eller mindre talrik hvarje år och ynglar derstädes, 
och dess utbredning mot norden sträcker sig enligt den samme 
sannolikt ätminstone upp till Trondhjemsfjorden. Sjelfve hafva 
vi haft tillfälle att erfara, att den i Bergen under hösten torg- 
föres i temligen betydlig mängd. Corretr har sett, huruledes 
man i Christianiafjorden i slutet af September en gång med ett 
notkast fångade ett par ”skeppor” ungar af taggmakril af om- 
kring 110 mill:s längd. På fisktorget i Christiania har han 
dessutom om hösten bland yngel af sill och skarpsill insamlat 
talrike ungar af taggmakril af 30—100 mill:s längd, som så- 
ledes utan tvifvel voro framkläckte i Christianiafjorden under 
samma år. De fullvuxne fås dock vanligen äfven vid Norge i 
ringare antal och ofta enslige under sommaren. Vissa år hän- 
der det emellertid enligt samme författare, att den vid Norges 
vestkust uppträder i stor myckenhet. Så t. ex. närmade den 
sig under sommaren 1862 1 stora stim kusten från Stavanger 
ända upp till Söndfjord, och hela båtlaster af den samme fån- 
gades då derstädes allt som oftast från Juli till September. 
Ett liknande tillopp (”Indsig”) af den hade 1847 egt rum i 
Skiensfjorden. — För öfrigt förekommer den enligt Cuvier & 
VALENCIENNES OCh NTEINDACHNER OCh LöTKEN Vid vestra och södra 
Europas hafskuster och i Medelhafvet. 
Dess temligen vidsträckta geografiska utbredning äfvensom 
det förhållandet, att den vissa år uppträder 1 stor myckenhet i 
närheten af någon hafskust, talar för att den liksom en del af 
dess samslägtingar företager vidsträckta vandringar. Den af 
Main först och sedermera af I. W. Griur gjorda iakttagelsen, 
att dess små ungar hospiterande förekomma hos maneten Cyanea 
( 
