348 Slägtet Gasterosteus. 
| 
tvärband, och de silfverhvita kroppssidorna få en stark anstryk- 
ning af messingsgult. Detta gäller i synnerhet om honorna. 
Hanarne få vid samma tid en röd fläck, som börjar under huf- 
vudet vid det ställe, der gälhinnorna närma sig hvarandra, 
och som utvidgar sig hastigt, så att rodnaden vanligen intager 
hele undre delen af fisken, från underkäkens spets till analöpp- 
ningen. Denna rodnad är hos olike individer mer och mindre 
utvidgad. Hos somlige stiger den uppåt sidorna något öfver 
sidolinien, hos andra är hela kroppen röd, utom den öfverste 
delen af ryggen, som i sådant fall är rödbrun, och pannan, 
som alltid har en stark blågrön färg. Ögonringen är grön och 
ganska vacker. Fenorna äro gulaktiga. Denna lekdrägt börja 
de ikläda sig i Maj, och den blir fullfärdig i slutet af Juni. 
Stundom hafva de, äfven då lekdrägten är aflagd och kroppssi- 
dorna och buken äro silfverhvita, mörka tvärband på ryggens 
sidor. På små ungar af omkr. 20 mill:s längd hafva vi sett 
de mörka tvärbanden särdeles tydliga och sträckande sig ned 
öfver de silfverhvita kroppssidorna. 
2. Variet. G. Gymnurus, Cuvier: Denne är en mindre och 
svagare utvecklad form, hvars totallängd vi funnit föga öfver- 
stiga 2!/,, tum dec.m. eller 63 mill. Den skiljer sig dessutom 
från föregående genom följande: Utom de 3:ne små benskifvorna, 
som hafva sin plats ofvan skulderapparaten, förefinnas öfver och 
strax bakom bäckenbenets uppstigande utskott blott 3 till 4 
benskifvor, och hela kroppssidan för öfrigt är utan sådana, och 
stjerten saknar både skifvor och kölar. Taggarne på ryggen 
och vid bukfenorna äro spensligare och med mindre sidotaggar, 
och de senare hafva mindre utskott å öfre sidan vid basen. 
Den mjukstråliga ryggfenans strålar i allmänhet färre, nem- 
ligen 11. 
Mellan dessa båda varieteter förefinnas åtskilliga öfvergångs- 
former. En sådan har af R. Correrr (anf. st.) erhållit benäm- 
ningen G. hemigymnus. Den har benskifvorna på kroppssi- 
dorna lika med dem hos variet. G. gymnmurus, men skiljer sig 
från denne derigenom att den har kölar å sidorna af stjerten, 
bildade af der befintliga små kölade skifvor. Andre öfvergångs- 
former hafva af Cuvier & VALENCIENNES blifvit benämnde G. se- 
miarmatus och G. semiloricatus, utmärkande sig derigenom, 
att benskifvorna på kroppssidorna sträcka sig mer eller mindre 
långt tillbaka emot kölarne å stjerten, så att de af dem icke 
