326 Slägtet Gasterosteus. 
ställe. Efter några anfall har snart den starkaste gjort sin öf- 
verlägsenhet gällande och utvidgat sitt territorium, och seger- 
herren prålar derefter med de skönaste färger. Under det ha- 
narne förlusta sig med dessa ridderliga öfningar, simma honorna 
flera eller färre till antalet i långa sträcktåg utanför strids- 
platsen. Den honan, som är i spetsen för truppen, simmar då 
hastigt fram med de öfriga i släptåg, stannar tvärt och ställer sig 
i en lodrät ställning, med hufvudet vändt åt bottnen. De ef- 
terföljande samlas omkring henne och ställa sig på samma sätt 
så tält packade som möjligt. Då hon sålunda samlat truppen 
omkring sig, gör hon hastigt ett slag, som i ögonblicket sking- 
rar hela hopen. Denna lek förnyas ofta, men hastigheten hvar- 
med de skingra sig, gör det omöjligt att iakttaga, huruvida 
alltid en och samma hona är den anförande, eller om någon 
omvexling eger rum. Så länge solen står högt på himmelen, 
fortsättas lekarne, och under morgonen och aftonen ser man 
hanarne ströfva omkring, förmodligen 1 afsigt att befröa den af 
honan lagda rommen (ExKrström)!). En af de nyaste iakttagelserna 
öfver hanarnes åtgöranden i detta afseende, deras byggande af bo för 
äggens bevarande och dessas bevakning, är den af Besecke (anf. 
st. p. 74), och då hans uppgifter härom synas vara noggranna 
och tillförlitliga, vilja vi här återgifva dem. Hanen bygger af 
växtstrimlor eller andra passande ämnen ett klotformigt näste 
antingen vid bottnen i närheten af flacka stränder, så att det 
till hälften är doldt i slammet eller sanden, eller ock lägger 
han det mellan stänglarne af vattenväxter; men han besparar 
sig detta arbete, om ett passande ställe för äggens nedläggning 
kan påträffas bland tätt hoptrasslade växter, eller uti någon i 
vattnet nedfallen korg eller i något annat passande föremål”>). 
1) Huru detta tillgår, och huruledes hanarne bygga bo, hade EKSTRÖM 
icke fått tillfälle att iakttaga, och detta var derföre för honom obekant. 
Enligt W. YARRELL (anf. st. p. 77) skulle T. CROOKENDEN vara den förste 
som iakttagit storspiggens bobyggande, och hans iakttagelser blefvo publi- 
cerade redan 1834. Vv. SIEBOLD (anf. st. p. 69) har emellertid upplyst, att 
det redan före 1739 blifvit iakttaget af en annan Engelsman, JoHN HALL, 
hvars iakttagelse då blifvit publicerad af BRADLEY. 
2) Enligt Vv. SIEBOLD (anf. st. p. 72) är boet stundom betäckt af den 
på bottnen i vattnet varande sanden till den grad, att det med svårighet 
kan upptäckas, och han lyckades finna dem genom att på det här af BEN- 
NECKE anförda sättet låta hanarne visa sig vägen till de samma. 
, 
