362 Slägtet Gasterosteus. 
inom hvilket han städse bevakar dem. Först sedan hela ägg- 
säcken blifvit absorberad, och ungarne blifvit så försigkomne, 
att de kunna förse sig med föda, lemnar han dem. Härvid är 
det äfven särdeles anmärkningsvärdt, att hanen under hela denna 
fortplantningstid lefver i en nästan fullständig fasta. Af de 
iakttagelser, som blifvit gjorda med större omsorg, framgår, 
att det blott är hanen, som bygger bo och bevakar detta och 
de deri inneslutna äggen, samt fredar och vårdar ungarne när 
de blifvit kläckte, och att honan icke ådagalägger det ringaste 
intresse för sin afföda. Det händer t. o. m. att hon vill 
sluka sina egna ägg, och man har flera gånger sett, huru- 
ledes hanen afvärjt hennes försök att göra detta. Det är tyd- 
ligt att den verksamhet, som hanen i detta afseende utvecklar, 
adagalägger en för fiskar högst ovanlig instinkt. Då hanarne 
äro mycket stridslystne, uppkomma naturligtvis ofta häftiga 
strider om boen mellan dem, och det är troligt, att de strider 
mellan hanarne, som Exrström iakttagit, varit af sådan beskaf- 
fenhet. Man har någon gång iakttagit, att vid sådana tillfällen 
den ene hanen med sine bukfentaggar ristat upp buken på den 
andre och sålunda dödat honom. Då honorna blott lägga ett 
jemförelsevis ringa antal ägg!), så är det anmärkningsvärdt, 
att denne fisk ändock på vissa ställen både enligt ExKström och 
Besecke stundom förekommer i så betydlig mängd, att dess 
fångst med fina notar kan lemna ett sådant resultat, att man 
kan använda den till trankokning eller till gödning af åkrarne. 
Orsaken dertill torde dels böra sökas deri, att honan under 
samma år lägger ägg flera gånger, och att äggen genom boen 
förvaras från förstörelse, och dels deri, att fisken uti sine taggar 
har ett godt skydd så väl emot roffiskar som emot andra djur. 
Enligt Exström utgör den emellertid näbbgäddans vanligaste 
födoämne, och den tages ofta af fisktärnan. Då den är orädd, 
blir den, förvarad i fångenskap, snart tam, och då den är seg- 
lifvad och kan lefva länge i en ringa vattenmängd, lämpar 
1) EKSTRÖM har räknat 110—150 ägg hos en hona, och BENECXE 
uppgifver boets innehåll till blott 60 —-100 ägg, ehuru det skall vara van- 
ligt, att flera honor lägga sina ägg i samma bo. Hos en romstinn hona 
af 2'/, tums dec.m. eller 75 mill:s längd, af formen G. trachurus, hafva vi 
räknat 370 utbildade ägg, af 1'!/, mill:s diameter hvartdera, jemte en stor 
mängd outbildade smärre ägg. Hos ännu större honor kan antalet ägg 
säkerligen öfverstiga 400. 
