Småspiggen. 203 
den sig väl för aquarier, men dess rofgirighet gör, att den för- 
stör alla andra smärre djur, som mån har tillsamman med 
den. Den angripes af åtskilliga parasitiska djur. Utanpå den 
fäster sig ofta Argulus foliaceus, uti dess tarm förekommer 
Tenmia filicollis och Trienophorus nodulosus, och i lefvern och 
mesenteriet en outbildad Bothriocephalus solidus, som är stor 
och stundom uppfyller bukhålan. Den sist nämnde förekom- 
mer äfven hos följande arten. — Uti Stockh:s Läns K. Hus- 
hållnings Sällsk:s Handl. 6:te häftet, 1855, pag. 177, har C.J. 
SUNDEVALL beräknat den årliga fångsten af spigg på en sträcka 
af vid pass 5 Svenska mil i Stockholms skärgård till 1200 
tunnor. Den användes der företrädesvis till trankokning. 
2. Gasterosteus pungitius, Linse. 
Småspiggen eller Tiotaggade Spiggen. 
Taggarne på ryggen framom den mjukstråliga ryggfenan 
7 till 11, vanligen 9 till 10. Kroppssidorna utan benskifvor, 
men stjerten å hvardera sidan i allmänhet med en liten låg 
köl, bildad af tunna benskifvor. 
Rf. 7—11-+-9—11; af. 1--9--10; brf. 9—10 bf. 141; 
Sj ER: 
Gasterosteus Pungitius, LINNÉ: Fauna Svecica, edit. II:da, pag. 119. — 
1761. 
5 IDEM: Systema Nature, edit. XII:ma, pag. 491. 
— 1765. 
5 j A. J. Retzius: Faun&e Suecice, Pars I:ma, pag. 
338. — 1800. 
Gasteracanthus Pungitius, PALLAS: Zoographia Rosso-Asiatica, vol. III, pag. 
228. — 1811. ) 
Gasterosteus pungitius,  CUVIER & VALENCIENNES: Hist. nat des Poiss. 
T. IV, pag. 506. — 1829. 
C. U. EKSTRÖM: Fiskarne i Mörkö Skärgård ; K. 
Vet. Akad:s Handl. 1831, pag. 302. — 1832. 
S 5 S. NILSSON: Prodromus Ichthyologie Scandina- 
vice, pag. 86. — 1832. 
5 - W. v. WriGHT, B. Fries & C. U. EKSTRÖM: 
Skandinaviens Fiskar, 1:sta häft., pag. 20, pl. IV, 
fig. 2. — 1836. 
s - H. KRÖYER: Danmarks Fiske, 1:ste Bd. pag. 188. 
— 1838—1840. 
Scch NS. NILSSON: Skand. Fauna, 4:de del. Fiskarna, 
1:sta häft. pag. 110. — 1852. 
