Småspiggen. 260 
hålles största kroppshöjden, öfver basen af bukfenorna, väl 5 
ggr i totallängden till stjertfenans spets, och hos en äldre hane 
innehålles den förra 6'!/> ggr i den senare. Störste tjockleken, 
öfver bröstfenornas fästen, innehålles 11/, ggr i största kropps- 
höjden. Stjertens höjd framom basen af stjertfenan innehålles 
väl 2:ne ger 1 ögats diameter, och afståndet mellan anus och 
stjertfenans spets innehålles blott 1!/; ggr i det samma mellan 
anus och nosspetsen. Kroppen saknar benskifvor så väl på 
kroppssidorna som på ryggen och har endast den på buken va- 
rande skifvan, som är bildad af bäckenbenen. På hvardera sidan 
af stjerten är dock en långsgående köl, som liksom hos före- 
gående är bildad af temligen mjuka och tunna, kölade, benar- 
tade skifvor. Denne köl är underkastad vexlingar, så att den 
stundom är mera och stundom mindre utstående, men vi hafva 
alltid funnit den hos våra Skandinaviska exemplar, ehuru den 
hos en del är föga framstående!). — Hufvudet liknar det af 
föregående art, men näsborrarne ligga närmare ögat än nos- 
spetsen. Hufvudets längd innehålles 4!/, ggr i totallängden. Af- 
ståndet mellan ögat och nosspetsen är något litet större än 
ögats diameter, och denne innehålles omkr. 4 ggr i hufvudets 
längd. Pannans minsta bredd mellan ögonen är mindre än 
ögats diameter. Spetsen af underkäken skjuter temligen betyd- 
ligt framom nosspetsen. Infraorbitalbenen sträcka sig icke upp 
bakom ögat, och derföre är hela fältet mellan ögat och förloc- 
ket mjukt. — Tänder och käkar likna dem hos föregående art. 
— Ryggfenan har framtill 7 till 11 (vanligen 9 till 10) tagg- 
strålar”), som äro fristående, med undantag af den siste, som 
genom sin fenhinna är förenad med basen af den 1:ste strålen 
i den mjuksirålige delen af ryggfenan. Den 1:ste taggstrålen 
har sitt läge öfver bröstfenans fäste. Alla desse taggstrålar 
hafva en liten fenhinna bakom sig, äro vanligen alternerande 
rigtade åt ena eller andra sidan, och kunna fastläsas, eller ock 
nedläggas i en långs ryggen gående fåra. De äro mindre än 
1) De, som förekomma i Seinen, sakna enligt CUVIER & VALENCIENNES 
denne köl, och enligt NEWMAN hos CoUCH är det samma förhållande med 
dem, som förekomma i dikena i trakten af London. 
2) HJ. WIDEGREN säger sig ofta i Norrbotten hos den ha funnit en- 
dast 7 ryggtaggar, hvilket antal dock icke af oss blifvit iakttaget. (Om 
Fisk-Faunan och Fiskerierna i Norrbottens Län, Reseberättelse, afgifven 
d. 10 Mars 1860”, p. 6. Afdr.) | 
