266 Slägtet Gasterosteus. 
ryggtaggarne hos föregående, och längden af de störste är min- 
dre än ögats diameter. Den mjukstråliga ryggfenan, som bör- 
jar litet bakom anus och ungef. midt öfver analfenans tagg- 
stråle, och hvars afstånd från stjertfenans bas är ungef. dub- 
belt större än en ögondiameter, och föga mindre än afståndet 
mellan ögonhålan och bakre kanten af locket, har 9 till 11 
(vanligen 10) mjuke strålar. Den är högst framtill och sän- 
ker sig så småningom bakåt, och dess siste stråle är nedlig- 
gande och, liksom hos föregående art, genom fenhinna bunden 
vid ryggen efter hela sin längd. — Analfenan, som med sin 
taggstråle börjar under början af den mjukstråliga ryggfenan 
och slutar under slutet af den, samt har samma form som 
den, har framtill 1 fri taggstråle och bakom den 9 till 10 
(vanligen 9) mjuke strålar. Dess siste stråle är på samma 
sätt, som den siste i den mjukstråliga ryggfenan, bunden till 
buksidan. — Bröstfenorna, som äro temligen korta och med 
tväre ändar, hafva 9 till 10 (vanligen 10) strålar, af hvilka 
äfven de undre äro långe. — Bukfenorna, som hafva sina fä- 
sten något bakom dem för bröstfenorna och ungef. under 3:dje 
ryggtaggen, hafva 1 stor tagg, som kan fastläsas och som är 
större än ryggtaggarne, men som dock icke på långt när räc- 
ker till bäckenskifvans spets, och bakom den 1 liten mjuk 
stråle. — dStjertfenan, som är mycket grundt utringad eller 
nästan tvär med afrundade hörn, har 12 fullständige och ofvan 
3 och nedan 4 ofullständige strålar. — Sidolinien, som är nå- 
got otydlig, går parallel med ryggens profil, men företer en 
obetydlig sänkning under början af den mjukstrålige afdelnin- 
gen af ryggfenan. — Färgen är mycket omvexlande, och synes 
till en del vara beroende af lokalerne. Uti diken och mycket 
små vattensamlingar med mörk botten är den ofta särdeles 
mörk: svartbrunaktig eller svartgråaktig. Buken ofta mer el- 
ler mindre svart eller svartblå!). Fenorna grågulaktiga eller 
grågrönaktiga. Iris silfverhvit, dock ofta för det mesta täckt 
af svart, så att nästan endast en smal silfverhvit ring synes 
närmast pupillen. Om våren (April) i dammar hafva vi funnit 
den vara ofvan olivgrön eller grågrön, med svarte irreguliere 
fläckar och punkter, som stundom bilda mer eller mindre tyd- 
1) Den svartblå färgen på den undre kroppssidan torde i synnerhet till- 
höra hanens lekdrägt. 
