Tjockläppad Multe. 395 
öfverkäken. Käkarne sakna egentliga tänder, men mellankäks- 
benen och underkäken bära en eller ett par rader borst, som 
äro temligen långa samt genomtränga öfverläppen, så att de 
blifva synliga utom denne, men å underläppen knappast äro 
framträdande.  Svalgbenen starkt utvecklade. — Gälhinnans 
strålar 6. RByggfenorna långt åtskilda. Magen har en myc- 
ket stark muskulös afdelning: en slags muskelmage. Tarmen 
särdeles lång och appendices pylorice få. Simblåsan stor 
och enkel. 
Mellan 60 och 70 arter från alla tempererade och tropiska 
haf tillhöra detta slägte, och trenne af dem förekomma mer 
eller mindre sällan inom den Skandinaviska Halföns område. 
De gå stundom upp i flodmynningarne i bräckt vatten och t. 
o. m. i rent färskt vatten, och de förtära diverse 1 upplösning 
varande organiska ämnen och smärre hafsdjur, blandade med 
den på hafsbottnen varande sanden eller slammet. En del arter 
äro särdeles svåra att distinguera. 
Arter: 
tjock och stor samt med vårtlike hud- 
MUGIL. KINO lar Une MET gaser ET 1. chelo, G. CUVIER. 
Öfverläppen 
tunn och utan[mycket grund och fram- 
hudknölar. till på sidorna icke be- 
Gomfåran .. Jgränsad af långsgående 
TYGGAR FANS RT EG 2. capito, G CUVIER. 
djup och framtill på 
sidorna begränsad af 
långsgående ryggar . . 3. auratus, RISSO. 
1. Mugil ehelo, G. Cuvier. 
Tjocklåppad Multe. 
Öfverläppen är tjock och uppsväld samt försedd med flere 
eller färre i irreguliera transversella rader sittande större eller 
mindre vårtlika ojemnheterY). Långsåt gommen är en djup 
ränna eller fåra. Den på tungan varande kölen är hög och 
skarp. Det främsta infraorbitalbenets nedre tandade ändes 
1) Dessa ojemnheter kallas af GÖNTHER papiller, men de äro så litet 
utstående, att de snarare förtjena namn af hudknölar eller vårtor. 
