Tunnläppad Multe. 411 
lika högt som hos föregående. Under nämnde symphys, eller 
de båda underkäksgrenarnes förening, är ingen tydlig fåra. 
Den skarpe kanten af öfverläppen är äfven hos denne beväpnad 
med korta borst, men dessa sitta blott i en enkel rad, samt 
äro mycket finare än hos föregående samt så fina, att de knappt 
bemärkas af ett obeväpnadt öga. Vi hafva här, men ej hos 
föregående, funnit mycket otydliga spår till sådana borst på 
den skarpe kanten af underläppen. Gommen är konkav, och 
långs dess midt är en grund fåra, uti hvilken passar in en 
låg och trubbig långsgående köl på tungan, och på hvardera 
sidan om fåran förefinnes å slemhinnan på gommens främre 
del ett af papiller något litet ruggigt fält. Öfverläppen, hvars 
höjd knappt är så stor som !/, ögondiameter, är visserligen 
mjuk, men dock tunn samt icke uppsväld, och saknar helt och 
hållet hudknölar eller vårtlika ojemnheter på ytan. Afståndet 
mellan munvinkeln och främre ögonhålsranden är stundom 
lika med och stundom något mindre än ögats halfve diameter. 
Denne diameter innehålles 3 ggr i hufvudets längd och ej fullt 
2 d:o i pannans minsta bredd mellan ögonen. Afståndet mel- 
lan ögat och nosspetsen är knappt 11/, ggr större än ögats 
diameter. Det främsta infraorbitalbenet har den nedre tandade 
änden något mindre utbredd än den hos föreg., och både den 
främre och bakre vinkeln vid dess undre kant äro ungefär lika 
trubbige, beroende derpå att nämnde kant är tvär. Under detta 
ben och under och bakom munvinkeln synes öfverkäksbenets 
bakre ände. Underkäksgrenarne synas vara något smalare än 
hos föreg., och mellan dem samt mellan de främre delarne af 
de båda mellanlocken är å hakan ett blottadt fält, som fram- 
till är bredare och baktill är smalt tillspetsadt, der båda mel- 
lanlocken sammanstöta med hvarandra. Gällocken likna dem 
af föregående, och ' hufvudets fjällbetäckning öfverensstäm- 
mer med dennes. — 1:sta ryggfenan, som hos det Nor- 
ska exemplaret har sin början midt emellan nosspetsen och 
stjertfenans bas och hos det nämnda exemplaret från Medelhaf- 
vet sammaledes, har de 4 taggstrålarne like med dem hos fö- 
regående art. De förlängda fjäll, som förefinnas å hvardera 
sidan af dess bas, äro skarpare tillspetsade än hos föreg. De 
andra fenorna likna äfven dem af föreg., och den 1:ste strålen 
i den 2:dra ryggfenan är ledad men icke grenig, och bukfe- 
norna hafva sitt läge ungefär midt emellan bakre fästena för 
