Berggyltan. 427 
benen och öfverkäksbenen. Pterygoid- och mesopterygoidbenen 
äro korta och nästan af samma bredd, och det förra fästadt 
utanpå .det senare, som vid sin bakre ände, der det stöter in- 
till metapterygoidbenet och quadratbenet, är något bredare. Det 
förra sträcker sig ej ned långs främre kanten af quadratbenet, 
utan berör detta endast vid dess öfre kant. Nasalbenen äro 
smala. Det: främsta infraorbitalbenet är stort och temligen 
tunnt och af en nästan rhomboidisk eller subtriangulär form. 
— Kotorna äro 38, af hvilka 18 äro bålkotor. 1:sta kotan har 
rörligt fästad neuralbäge. — Posttemporalbenet är kort och tjockt, 
och supraclavicularbenet är upptill äfvenledes tjockt och temli- 
gen stort. Clavicularbenet är af vanlig form, men postclavicu- 
larbenen, som äro 2:ne, äro breda och stora, och det 1:sta dub- 
belt större än det 2:dra. Skulderbladets hål, eller scapularfe- 
nestran, är endast omslutet af skulderbladet. Bäckenbenen äro 
långa, smala och framåt tillspetsade. — Både öfre och undre 
svalgbenen äro starkt utbildade och tjocka samt särdeles tjen- 
liga såsom sönderkrossningsredskap. De öfre äro 2:ne skilda, 
men de nedre 2:ne hafva fullständigt sammansmält till ett enda. 
Detta senare, betraktadt underifrån, har formen af ett kors, hvars 
stam är tunn och hoptryckt, men hvars tvärgående balk är stor 
och tjock och undertill trind, och utgörande den vida. störste 
delen af korset. Den förre skjuter in mellan baserne af de 2:ne 
bakerste gälbågarne, och båda äro upptill försedde med trubbiga 
krosständer, som baktill äro mycket större än framtill. De öfre 
svalgbenen äro tjocka samt äfvenledes beväpnade med dylika 
tänder. Vid öfre sidan är tvärbalken, för tändernas skull, nå- 
got utbredd. Ändarne af den samme äro fästade vid de bakre 
ändarne af de bakerste gälbågarne. Intet spår till sutur mel- 
lan de båda sammansmälta undre svalgbenen förefinnes. 
Berggyltan förekommer vid Sveriges vestra hafskust från 
Öresund till gränsen af Norge, och är på sådana ställen, der 
kusten är bergig, stundom ganska talrik. Inom Öresund är den 
sällsynt. Dock förekommer den någon gång söder om Helsing- 
borg, och i Upsala Universitets zoologiska museum förvaras 
exemplar, som tillhört framlidne Doktor N. O. ScHAGERSTRÖM OCh 
som enligt uppgift uti den af honom upprättade katalogen öfver 
hans samling blifvit fångade i trakten af Landskrona. Oftare 
erhålles den i sydligaste delen af Kattegat, vid Kullaberg i 
Skåne, hvilket äfven omnämnes i Skandinavisk Fauna. Längre 
