Berggyltan. 429 
trädesvis är bestämd till att förtära hårda skaldjur, ehuru den 
stundom äfven förgriper sig på smärre fiskar. Dess föda består 
företrädesvis af kräftdjur, blötdjur, 1 synnerhet dem med skal, 
maskar o. d. På sådana ställen, der stenar och klippor vid 
stränderna äro mer eller mindre betäckta af Cirripedier (Bala- 
nider) och snäckor (Mytili, Patelle och Litorine o. d.) angri- 
per den dessa med begärlighet, och dess starka främre tänder 
tyckas vara väl lämpade till att lösrycka dessa djur från deras 
fästen, om än en del i detta afseende äro svåra att öfvervinna. 
Vi hafva sjelfve en gång vid Molde i Norge haft tillfälle att 
iakttaga, huruledes den med begärlighet förtärde Balanider, som 
sutto på en brant klippvägg vid ett större djup och som hade 
blifvit rubbade och delvis krossade, och derföre blifvit lättare 
åtkomliga. — Enligt Skandinavisk Fauna skall den leka i April 
eller Maj. H. Kerörer (anf. st.) anför emellertid, att han hos 
den funnit fylde romsäckar i Juni och Juli månader, och samma 
iakttagelse hafva vi haft tillfälle att göra i Norge, så att det 
synes troligt, att den hos oss leker under sommaren, möjligen 
på olika tid. — Den fångas oftast med krok, antingen med 
mete eller med dörj, och stundom med vad. — Dess kött är 
såsom kokt hvitt och välsmakande, men något sötaktigt, och 
anses ej vid våra vestra kuster såsom någon läckerhet. 
2. Labrus mixtus, Linsé. 
Blåsnultran eller Blåstålen. 
Ryggfenans taggstrålar 16 till 17. Förlockets bakre kant 
på ett stycke mycket fint tandad eller cerenulerad. Största kropps- 
höjden, öfver bukfenornas fästen, innehålles omkring 4—4!/, 
ggr i totallängden. Hanen svartgrön med långsgående blå band 
eller ränder på kroppen, och buk och fenor gula samt mer eller 
mindre blåfläckiga. Honan rödaktig, med 3:ne större svarte 
Häckar på bakre delen af ryggen. 
Bf. 16—17+12—13; af. 34+10—12; brf. 16; bf. 145; 
stjf. 14. 
Labrus ex flavo & ccruleo varius, ARTEDI: Genera Piscium, pag. 34. — 
IBS (SJ 
— Labrus mixtus,  LInnsk: Systema Nature, edit. XII:ma, pag. 479. — 
ale = SY 
>»  Ceruleus, ASCANIUS: Icones Rerum naturalium etc. Cay. II, pag. 5. 
tab. XI, — TTV2, — GF 
» Carneus, IDEM: ibm, pag. 6, tab. XIII. — 1772. — Q. 
