450 & Slägtet Labrus. 
nära de bakre näsborrarne, och fjällbetäckningen på hufvudet 
för öfrigt är starkt utbildad, och sträcker sig öfver alla gäl- 
locken, så att äfven mellanlocket är helt och hållet fjällbetäckt. 
Under ögat är på kinden 5 fjällrader. Förlockets undre kant 
är slät, men dess nedre bakre afrundade hörn och dess bakre 
kant upp till jemnhöjd med ögats midt äro starkt tandade. 
Gälhinnans strålar äro 5, och båda gälhinnorna äro förenade 
under gälnäset. — Tänderna äro starkt utbildade, ehuru de 
främre på det Öbergska exemplaret äro något mindre och mera 
slitna än de på de båda Medelhafsexemplaren. På det förra 
sitta på hvartdera mellankäksbenet i den yttersta raden 12—13 
tänder, af hvilka de 3—4 främsta äro större än de andra, och 
innanför denna rad finnas framtill 3—4 irreguliera rader af 
mycket mindre men koniska tänder, som äro ungef. af samme 
storlek som de bakersta i den yttersta raden. På hvardera 
underkäkshalfvan sitta i yttersta raden 16—17 tänder, af hvilka 
de 2—3 främsta äro större, ehuru något mindre än de främsta 
i den öfre käken, och innanför denna rad äro 2:ne irreguliera 
rader af mindre, koniska tänder. På de båda Medelhafs- 
exemplaren förefinnas några flera tänder i den yttersta raden i 
båda käkarne, men innanför denna rad finnas på öfverkäken 
blott 2--3 irreguliera rader och på underkäken endast 1 synlig 
irregulier rad af mindre tänder. — Ryggfenan, som har sin 
början öfver främste delarne af bröstfenornas fästen, och hvars 
längd innehålles ungef. 2'/; ggr i totallängden, har enligt vår 
räkning hos det af ÖBere beskrifna exemplaret 20 taggstrålar 
och I mjuke strålar, af hvilka den siste är dubbel,!) och de 
nämnda 2:ne ex. från Medelhafvet hafva samma antal strålar. 
Fenhinnan mellan taggstrålarne är särdeles djupt inskuren dem 
emellan, och utlöper såsom vanligt i spetsige flikar, som räcka 
utom taggstrålarnes spetsar. Taggstrålarne äro temligen långe, 
och de längre ungef. 1'/- ggr längre än afståndet mellan rygg- 
kanten och sidolinien, men de äro betydligt kortare än de mjuke 
strålarne, som dock icke bilda någon tydligt afsatt afrundad 
flik vid denna fenas bakre del, hvilken nedböjd når nästan till 
stjertfenans bas. — Analfenan, som börjar under den 17:de 
taggstrålen i ryggfenan och slutar något litet framom slutet af 
1) ÖBERG har uppgifvit 10 mjuke strålar, och har således utan tvif- 
vel räknat den siste dubble strålen såsom 2:ne. 
