Småmunta Snultran. 457 
och enligt hvad som anföres 1 ”Skandinaviens Fiskar” blott vid 
de yttre skären derstädes samt icke långt inne i fjärdarne. 
Enligt hvad R. Coirerr (anf. st.) uppgifver och enligt hvad 
vi sjelfve erfarit är den vid Norges kuster mindre sällsynt, 
ehuru den icke är allmän. Enligt Ström !) förekommer den vid 
kusten af Söndmör 1 vestra Norge, och det är troligt, att den 
går upp till Trondhjemsfjorden. Stundom erhålles den ganska 
talrik, och vi hafva en gång 1858 i September månad iakt- 
tagit, att den i Bergen torgfördes i temligen betydlig mängd; 
och R. Corrett iakttog, att den i slutet af Juli 1877 blef in- 
förd till fisktorget i Stavanger i stort antal tillsamman med 
yngel af Gadus morrhua & virens. Enligt denne författare är 
den icke särdeles sällsynt i Christianiafjorden, och torgföres i Chri- 
stiania under hösten ständigt, fångad i garn tillhopa med Clupea 
sprattus. — För öfrigt förekommer den endast vid Englands 
och Irlands kuster, ehuru der icke allmän, och den har så- 
ledes icke någon vidsträckt utbredning, utan synes hafva sitt 
egentliga hem vid Norge. 
Uti lefnadssättet lär den öfverensstämma med de föregående 
arterna, och den håller sig vid bergiga ställen i allmänhet på 
mindre djup. Dess lille mun och temligen svaga tandbyggnad 
utvisa, att den endast tager smärre djur. Uti dess tarmkanal hafva 
vi funnit lemningar af insekter (Tipulider) och smärre kräft- 
djur (Amphipoder och Ostracoder), samt af alger och derjemte 
grus, hvilket utvisar, att den tager födan på bottnen. Några 
lemningar af snäckor hafva vi icke funnit, ehuru den sanno- 
likt förtärer smärre sådana. KR. Conrerr har erhållit honor med 
mogen rom 1 slutet af Juli, och dess lektid synes således inträffa 
midt under sommaren. Såsom födoämne anses den icke af 
något värde. 
1) Söndmörs Beskrivelse, 1:ste Part, pag. 267. 
