Slägtet Regalecus. 473 
vara uti ett redlöst tillstånd, liggande på flata sidan på några 
få famnars djup på hafsbotten, eller trögt simmande på sidan 
såsom en flundra. Såsom djupvattensfisk lefver den säkerligen 
endast af animalisk föda, ehuru man i dess mage funnit fint 
sönderdelad tång, som den då sannolikt förtärt af brist på annan 
föda under sjukligt tillstånd. Den skall vara ganska fet strax 
den erhålles, enligt hvad vi i Finmarken hört uppgifvas, men 
dess fett är löst och oljigt och rinner lätt ur den efter döden. 
II. Slägtet Regalecus, Ascaniwws. 1772. 
(Icones Rerum naturalium; 2:d Cayer, tab. XI. — 1772. — Gymnetrus, 
BLocH: Naturgesch. der ausländ. Fische, 9ter Theil, pag. 94. — 1795). 
Kroppen särdeles långsträckt och bandformig. Tänder 
saknas sannolikt, åtminstone hos äldre.) Byggfenans främre 
afdelning eller nackfenan äfvensom bukfenorna permanenta, 
men dessa senare utgöras hvardera blott af en ende lång 
stråle. Analfena och stjertfena saknas, eller äro möjligen affal- 
lande. RBefben förefinnas. Gällinnans strålar 6—7. 
Vår kännedom om de till detta slägte hörande arter är så 
ofullständig, att man knappt approximativt kan säga, huru många 
verkliga arter äro kända, men sannolikt äro åtminstone 4 å 5 
af de beskrifna arterna skilda. Representanter för slägtet hafva 
blifvit funne i Atlantiske. Oceanen, +t. o. m. nere vid Goda 
Hopps Udden och i dess nordlige delar och i norra Ishafvet, i 
Medelhafvet, och i hafvet vid Australien och Nya Zeland, så 
att detta slägte, liksom andra, som omfatta pelagiske djupvattens- 
fiskar, har en mycket vidsträckt geografisk utbredning. &R. Cor- 
LETT ?) har först upptagit 3:ne och sedan blott 1 art af detta slägte 
såsom tillhörande Norges Fauna, och S. Ninsson 3) är böjd för 
att anse, att flera än en art af det tillhöra vår Skandinaviska 
fauna. Sedan vi erfarit, hvilka betydliga formförändringar 
arterna af föregående slägte förete, äro vi böjde för att med 
1) Enligt HANCOCK & EMBLETON: Ånn. a. Magaz. of nat. hist. 2 ser. 
vol. IV. pag. 4, enligt LAYARD: Proceed. of the Zool. Soc. of Lond. 1868, 
pag. 321, och enligt LINDROTH: Kong. Vet. Akad:s nya Handl. 1798, pag. 
292. Då VALENCIENNES (Hist. nat des Poiss. T. X, pag. 354) säger sig 
hafva funnit tänder hos Gymnetrus gladius, men så små, att de icke kun- 
nat kännas, anse vi det sannolikt, att de icke varit några verkliga tänder. 
2) Norges Fiske, pag. 83 & följ. och Christ. Vid. Selsk:s Forh. 1883, N:o 16. 
3) Skand. Fauna, 4:de delen, Fiskarna, pag. 170. | 
