- 
Sillkungen. 475 
1. Regalecus glesne, ÅSscAnus. 
Sillkungen euer Silltusten. 
Förlockets nedre bakre hörn har formen af en aftrubbad 
vinkel. Hufvudets längd något mindre än kroppens största 
höjd, och denna är belägen långt bakom bukfenornas fästen. 
Ofverkäksbenets nedre eller yttre del föga bredare än dess 
öfre eller inre d:o.  Stjertens bakre ände snedt aftrubbad. 
Kroppen å hvardera sidan med 4 långsgående och något 
dunkla knottriga band ofvan sidolinien. Kroppssidorna med 
flera eller färre snedt tvärgående svartaktige fläckar, som till 
en del bilda afbrutna band. 
Rf. 218—406? och deraf 10—15 i nackfenan; brf. 11—12; 
fora 0R Stjf.. 0! 
Regalecus glesne, - ASCANIUS: Icones Rerum naturalium, 2:d Cayer, tab. 
XL — 772. 
remipes, BRÖNNICH: Nye Samling af det Kongel. Danske Vi- 
densk. Selskabs Skrivter, 3:dje Deel, pag. 414, tab. B, 
fig. 4—5. — 1788). 
Ophidium glesne,  ASCANIUS: Boretning om Sild-Tusten; ibm, pag. 419 
& 421. — Berättelsen insänd 1770, men icke tryckt förr 
än 1788. 
egen räkning, enligt den under den samma af honom gjorda anteckningen 
d. 31 Juli 1799. Denna anteckning innehåller en uppgift om den före- 
gående målningen. Denna senare tafla befanns för längre tid sedan i hans 
numera aflidna döttrars ego här i Upsala, och blef af framlidne Professor 
C. J. SUNDEVALL inköpt och förärad till här varande Universitets Zoologiska 
museum, der den förvaras. 
1) Uti den här citerade beskrifningen uppgifver BRUNNICH, att Biskop 
FRIIS varit i besittning af ett af de torkade och uppstoppade exemplar af 
denne fisk, som blifvit beskrifna af ASCANIUS, och att BRÖNNICH fick till- 
fälle att se och beskrifva det hos FRUS, och nämner tillika, att denne 
senare sedermera (efter 1770) skulle hafva sändt det till en naturaliesam- 
ling i Sverige. Uti det så kallade museet å Linnés Hammarby nära Upsala 
hafva vi sett en qvarlemning af ett öfver bräde spändt skinn af en Rega- 
lecus, sannolikt R. glesne (qvarlemiingen omkr. 10 fot lång och med 4—-5 
långsgående knottriga band på sidan, och saknande hufvud och bakre 
stjerttände samt fenor), hvilken synes hafva varit behandlad på samma sätt 
som det i Zool. Riksmuseum i Stockholm förvarade Lindrothska exemplaret, och 
således till en del är artificiel. Traditionen förmäler, att detta exemplar 
på spe skulle hafva blifvit sändt af BUFFON till LINNÉ. Öss synes det 
