4852 Slägtet Regalecus. 
museum förvarade exemplaret med ledning af interspinalbenen 
räknat i hela ryggfenan 267 strålar, och deraf 8 större och 3 
mindre i dess mnackafdelning. För öfrigt anföras af LörKes ett 
par andra, som det tyckes, tillförlitliga uppgifter, enligt hvilka 
hos ett exemplar af 12 fots längd funnits 279 strålar i rygg- 
fenan, och hos ett annat d:o af 13 fots d:o 303 strålar 1 den 
samma. Det WkrietusKka ex. hade enligt Francis Day 236 strå- 
lar i ryggfenan och deraf 10 i dess nackafdelning. Denna fena 
är ej synerligen hög. Enligt LisprotH var den å hans exem- 
plar midt på ryggen 32/,, t. eller 102 mill. hög, samt bakerst 
på en tums afstånd från stjertspetsen endast 17/,, t. eller 26 
mill. hög!). Enligt Hancock & EmMBLETON Var ryggfenan bakom 
nackafdelningen högst på kroppens midt, der den hade en höjd 
af 29/,, t. eller 87 mill., och höjden här innehölls således 3!/, 
ggr i kroppshöjden. Den slutade enligt dem något mera än 1 
tum framom stjertspetsen, men hade vid slutet samma höjd, 
som den af Linsprork uppgifna. Alla strålarne äro enkle och 
oledade, men mjuke. Af dessa uppgifter framgår emellertid, 
att antalet af strålarne i ryggfenan är underkastadt en stark 
vexling, liksom hos sölvkveiten, en vexling som är så betydlig, 
att med hänsyn till den större storleken det Lindrothska exem- 
plaret verkligen kan hafva haft 406 strålar i denna fena och 
dock möjligen varit af samma art, som de andra exemplaren 
med så betydligt mindre antal strålar. — Bröstfenorna äro 
små och korta, snedt afrundade och belägna strax bakom bakre 
kanten af underlocket samt mycket närmare bukkanten än si- 
dolinien, och med horisontella fästen. Deras strålar äro enkle 
och till antalet 11 till 12. — Bukfenorna, som hafva sina 
fästen strax bakom bröstfenornas d:o, hafva blott en lång enkel 
och oledad stråle, hvars längd synes vara underkastad vexlin- 
gar å de få exemplar, hos hvilka den iakttagits i sin helhet. 
LisprorH uppgifver dess längd å bans exemplar till 5 fot eller 
1) Han uppgifver, att den framtill på hufvudet var 5 tum dec.m. 
hög, men då han har förbisett dess nackafdelning, som sannolikt å hans 
exemplar varit skadad, grundar sig denna uppgift på ett misstag, och in- 
verkar, såsom redan ofvan är antydt, mindre fördelaktigt på förtroendet 
till hans öfriga uppgifter om ryggfenan, och tyckes ådagalägga, att hans 
beskrifning, såsom NILSSON förmodat, blifvit gjord sedan prepareringen 
var verkstäld, och grundar sig således på den till stor del artificiella 
modellen. 
